РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024Справа № 910/13783/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Банк Альянс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Терра"

про стягнення 21 724,27 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Банк Альянс" (далі - АТ «Банк Альянс», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Терра" ( далі - ТОВ «Прайм Терра», відповідач) про стягнення банківської гарантії в сумі 21 724,27 грн за договором про надання гарантії № 5257-22 від 26.12.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок сплати гарантом за договором банківської гарантії № 5257-22 від 26.12.2022 на вимогу бенефіціара суми банківської гарантії у АТ "Банк Альянс" виникло право зворотної вимоги до принципала (ТОВ «Прайм Терра»). У позові АТ «Банк Альянс» просить стягнути з відповідача суму відшкодування по сплаченій вимозі за банківською гарантією у розмірі 21 600,00 грн та заборгованість за процентами у сумі 124,27 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 (суддя Приходько І.В.) за вказаним позовом було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 № 01.3-16/481/24 був призначений повторний автоматичний розподіл справи № 910/13912/23.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2024 вказану справу передано на розгляд судді Головіній К.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2023 (суддя Головіна К.І.) справу № 910/13783/23 було прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 26.12.2022 між Акціонерним товариством "Банк Альянс" (банк, гарант) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм Терра" (принципал) був укладений договір про надання гарантії № 5257-22, відповідно до якого за заявою принципала банк надає на користь бенефіціара (Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади) гарантію, за якою зобов`язується сплатити бенефіціару на його письмову вимогу грошову суму в разі гарантійного випадку та дотримання умов гарантії та цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до вказаного договору гарантійний випадок - це одержання гарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин, які витікають з договору на закупівлю овочів, фруктів в асортименті, згідно з оголошенням про проведення відкритих торгів № UA-2022-11-18-011129-a, ID d22d7b593f094b3ab8a31d7ba4a923e0.

Згідно з п. 1.2, 1.4 договору сума гарантії складає 21 600,00 грн. Гарантія діє з 26.12.2022 по 31.12.2023 включно.

Відповідно до п. 3.11 договору, враховуючи положення ст. 569 Цивільного кодексу України, сторони домовились, що банк має нічим не обмежене право на зворотну вимогу до принципала (регрес) у розмірі всіх сум, сплачених банком за гарантією, процентів, пені та будь-яких витрат (збитків). Достатньою підставою для виникнення зобов`язання принципала відшкодувати вказані кошти є факт здійснення гарантом платежу на вимогу бенефіціара. Відшкодування має бути здійснено принципалом своєчасно та незалежно від відповідності/невідповідності сплати банком сум за гарантією передбаченому гарантією порядку такої сплати, а також незалежно від факту доведеності бенефіціаром настання гарантійного випадку за гарантією, дійсності вимоги чи відсутності гарантійного випадку за гарантією на бачення принципала.

Згідно з п. 4.2 договору у разі виплати гарантом грошових сум по гарантії за рахунок інших джерел, ніж сформоване грошове покриття, принципал зобов`язаний відшкодувати гаранту суму відшкодування не пізніше наступного робочого дня після здійснення гарантом платежу за гарантією, якщо інший строк не встановлений у регресній вимозі.

Порушення принципалом зазначеного в цьому пункті терміну сплати суми відшкодування вважається простроченням виконання принципалом грошового зобов`язання за цим договором, за що встановлюється відповідальність у розмірі 30% річних в гривні. Вказані проценти нараховуються виключно на прострочену суму відшкодування, починаючи з дня виникнення такого порушення та закінчуючи днем повного погашення. Такий розмір процентної ставки є іншим розміром процентів (ст. 625 ЦК України), що встановлений цим договором, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання від несплаченої принципалом суми відшкодування або її несплаченої частини, який погоджений сторонами.

Відповідно до п. 4.2.2 договору проценти нараховуються з дня перерахування (сплати) гарантом грошових коштів бенефіціару за гарантією до моменту фактичного повернення/відшкодування принципалом гаранту у повному обсязі всієї суми відшкодування. Проценти нараховуються виходячи із умови, що враховується перший день перерахування (сплати) гарантом грошових коштів за гарантією бенефіціару і не враховується день фактичного повернення/відшкодування принципалом у повному обсязі грошових коштів, сплачених гарантом за гарантією (п.4.2.6 договору).

За змістом частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Відповідно до положень статті 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України.

Статтею 560 ЦК України встановлено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з положеннями статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Загальний порядок, умови надання та отримання банками гарантій/контргарантій та їх виконання врегульований Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 (далі - Положення).

Підпунктом 9 пункту 3 Положення визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку.

Вимога - лист або повідомлення з вимогою до банку-гаранта/банку-контргаранта сплатити кошти за гарантією/контргарантією. Вимога за гарантією складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення банку-гаранту (підпункт 7 пункту 3 Положення).

Гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин (підпункт 8 пункту 3 Положення).

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що гарантія - це односторонній правочин, за яким гарант приймає на себе обов`язок сплатити бенефіціару на його вимогу певну грошову суму внаслідок невиконання боржником (принципалом) взятих на себе зобов`язань, забезпечених гарантією. Основна функція гарантії полягає в забезпеченні належного виконання зобов`язань принципала перед бенефіціаром. Підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань.

У випадку, якщо гарант вирішив здійснити виплату за гарантією, обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку, його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії (стаття 566 ЦК України).

Одержана вимога/повідомлення бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії. Якщо суд встановить відсутність умов порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, недостовірність пред`явленої вимоги та/або порушення (недотримання) кредитором умов гарантій, то у такому разі підстави для сплати банком гарантійної суми та відповідно регресний обов`язок принципала і його поручителя відсутні.

Матеріали справи свідчать, що на підставі договору гарантії позивач (банк) видав на користь бенефіціара - Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади банківську гарантію № 5257-22 від 26.12.2022 на забезпечення виконання ТОВ «Прайм Терра» (принципалом) основного зобов`язання щодо поставки та передачі у власність Шполянської міської ради продукції за договором про закупівлю, укладеним за результатом проведення торгів № UA-2022-11-18-011129-a, ID d22d7b593f094b3ab8a31d7ba4a923e0.

Відповідно до виданої позивачем банківської гарантії № 5257-22 від 26.12.2022 за цією гарантією банк бере на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання за першою письмовою вимогою виплатити бенефіціару повну суму цієї гарантії, що складає 26 600,00 грн., код валюти - 980, протягом п`яти банківських днів після дня отримання оригіналу належно оформленої письмової вимоги, яка буде містити твердження, що принципал одноразово порушив свої зобов`язання за договором:

- в частині якісних та технічних характеристик поставлених замовнику (бенефіціару) товарів,

- порушення строків та умови здійснення поставки,

- часткова або повна відмова учасника від постачання товарів згідно договору, із зазначенням суті невиконаних принципалом зобов`язань.

До вимоги бенефіціар зобов`язаний надати письмове підтвердження порушення принципалом зобов`язань за договором (в частині якісних та технічних характеристик поставлених замовнику товарів, або порушення строків та умов здійснення поставки, або частково чи повністю відмовився від постачання товарів згідно договору або не виконав умов договору про закупівлю стосовно асортименту, кількості, якості та строків і виключно за цінами згідно положень договору), або інший документ/документи, що підтверджують прострочення принципалом строків поставки. Ця письмова вимога повинна бути підписана повноважними особами бенефіціара (наявність повноважень підтверджується завіреними копіями відповідних документів доданими до вимоги) та скріплена печаткою бенефіціара.

06.07.2023 Шполянська міська рада (бенефіціар) звернулася до банку з вимогою № 01-18/1600 про виплату гарантованої суми забезпечення у зв`язку з порушенням принципалом (відповідачем) строків та умов здійснення поставки (основного зобов`язання).

28.07.2022 на виконання умов гарантії та укладеного сторонами договору позивач сплатив на користь бенефіціара гарантійну суму 21 600,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 9 від 28.07.2023, наявною в матеріалах справи.

Позивач вказує, що з моменту здійснення оплати банківської гарантії на користь бенефіціара у банку виникло право регресної вимоги до ТОВ «Прайм Терра».

Так, банк звертався до відповідача з вимогою № 21.2.1/1997 від 01.08.2023, у якій вимагав у строк, передбачений п. 4.2 договору, відшкодувати суму коштів, сплачену за гарантією, а саме - 21 600,00 грн, але не пізніше 04.08.2023.

Однак відповідач сплачені кошти за гарантією не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення гарантійного платежу в сумі 21 600,00 грн та нарахованих на нього процентів в сумі 124,27 грн (30% річних).

Стаття 569 ЦК України передбачає, що гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником (частина 1 статті).

Також у пункті 3.11 договору сторони погодили, що банк має нічим необмежене право на зворотну вимогу до товариства (регрес) у розмірі всіх сум, сплачених за гарантією, процентів, пені та будь-яких витрат (збитків). Достатньою підставою для виникнення зобов`язання товариства відшкодувати вказані кошти є факт здійснення банком платежу на вимогу бенефіціара. Відшкодування має бути здійснено товариством своєчасно та незалежно від відповідності/невідповідності сплати банком сум за гарантією в передбаченому нею порядку такої сплати, а також незалежно від факту доведеності бенефіціаром настання гарантійного випадку, дійсності вимоги чи відсутності гарантійного випадку за гарантією на бачення Товариства.

Отже в силу наведених положень закону та договору у відповідача виник обов`язок відшкодувати банку сплачені на рахунок бенефіціара кошти банківської гарантії не пізніше наступного робочого дня після здійснення гарантом платежу за гарантією, якщо інший строк не встановлений у регресній вимозі (п. 4.2 договору).

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом вже встановлено, що 01.08.2023 позивач направив відповідачу регресну вимогу № 21.2.1/1997, у якій просив у строк, передбачений п. 4.2 договору, відшкодувати суму коштів, сплачену за гарантією, але не пізніше 04.08.2023.

Таким чином, за висновком суду, у вказаній регресній вимозі позивачем був встановлений інший строк виконання грошового зобов`язання, ніж визначений в п. 4.2 договору, а тому відповідач повинен був відшкодувати суму, сплачену позивачем за гарантією, у строк до 04.08.2023 включно, тобто з 05.08.2023 відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо повернення гарантії в сумі 21 600,00 грн, факт наявності заборгованості у зазначеній сумі відповідач не спростував, тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги банку про стягнення з ТОВ "Прайм Терра" заборгованості в сумі 21 600,00 грн.

Також позивач на підставі п. 4.2 договору заявив вимогу про стягнення процентів за прострочення зобов`язання в сумі 124,27 грн. за період з 28.07.2023 по 03.08.2023.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2 договору порушення принципалом зазначеного в цьому пункті терміну сплати суми відшкодування вважається простроченням виконання принципалом грошового зобов`язання за цим договором, за що встановлюється відповідальність у розмірі 30% річних в гривні. Вказані проценти нараховуються виключно на прострочену суму відшкодування, починаючи з дня виникнення такого порушення та закінчуючи днем повного погашення. Такий розмір процентної ставки є іншим розміром процентів (ст. 625 ЦК України), що встановлений цим договором, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання від несплаченої принципалом суми відшкодування або її несплаченої частини, який погоджений сторонами.

Отже, виходячи з умов договору, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, 30% річних, як компенсацію матеріальних втрат за основним зобов`язанням.

Проаналізувавши зміст пункту 4.2 договору, суд звертає увагу позивача, що відсотки, зазначені в ньому, є матеріальною відповідальністю сторони за порушення грошового зобов`язання, передбаченою ст. 625 ЦК України, а не відсотками за користування коштами. Відповідно нарахування 30 % річних потрібно здійснювати в порядку, встановленому ст. 625 ЦК України - з моменту прострочення виконання грошового зобов`язання, як визначено в п. 4.2, а не за п. 4.2.2 договору, як помилково нараховує позивач - з 28.07.2023.

На підставі викладеного, оскільки в заявлений банком період (з 28.07.2023 по 03.08.2023) ТОВ «Прайм Терра» не допускало прострочення відповідного грошового зобов`язання, правові підстави для нарахування 30 % річних у порядку статті 625 ЦК України відсутні. У зв`язку з цим така позовна вимога є необґрунтованою, а відтак, задоволенню не підлягає.

Отже, з урахуванням наведеного, позов АТ «Банк Альянс» суд задовольняє частково.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Банк Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Терра" про стягнення 21 724,27 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Терра" (18030, місто Черкаси, вулиця Сагайдачного Гетьмана, буд. 257, оф. 2, ідентифікаційний код 44897973) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50, ідентифікаційний код 14360506) основний борг у сумі 21 600 (двадцять одна тисяча шістсот ) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 668 (дві тисячі шістсот шістдесят вісім) грн 65 коп.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 24 квітня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.