РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2024Справа № 910/7210/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г, за участю секретаря судового засідання Дишканта Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/7210/23

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни

про стягнення 27 600,00 грн,

За участю представників:

від позивача Сидорчук Я.О.;

від відповідача Дяковський О.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач, Військова частина) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни (далі - позивач, Підприємець) про стягнення грошових коштів у розмірі 27 600,00 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог Військова частина посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором від 06.10.2022 № 615/ВЗЗ (далі - Договір) в частині поставки у встановлений строк товару, обумовленого Договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 відкрито провадження у справі № 910/7210/23 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

01.06.2023 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву; заперечення проти розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання про перехід до загального позовного провадження; клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 судом постановлено: здійснювати розгляд справи № 910/7210/23 в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; призначити проведення підготовчого засідання на 03.07.2023; повідомлено учасників справи про те, що додаткові письмові докази, висновки експертів, клопотання, заяви, пояснення можуть бути подані строк до 03.07.2023.

15.06.2023 представником позивача подано клопотання про долучення доказів.

23.06.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на тому, що ним надано під особистий підпис заявки на поставку продукції, зокрема, від 07.11.2022 № 78/8/2/2079 та від 28.11.2022 № 78/8/2-2262.

27.06.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких Підприємцем повторно заперечується факт отримання особисто заявок 07.11.2022 № 78/8/2/2079 та від 28.11.2022 № 78/8/2-2262 та зазначається, що строк для поставки товару відповідачем встановлюється саме в заявках, а не в Договорі, у зв`язку з чим нарахування штрафних санкцій є безпідставним, оскільки останнім не отримувались заявки на поставку товару.

У судовому засіданні 03.07.2023 відповідачем подано клопотання про долучення доказів, а саме: витягу з сайту експертної установи, в якій відповідач просить суд призначити експертизу (Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України).

У судовому засіданні 03.07.2023 представників учасників справи зобов`язано надати суду для проведення експертного дослідження у даній справі, зокрема, позивача - оригінали заявок 07.11.2022 № 78/8/2/2079 та від 28.11.2022 № 78/8/2-2262, а відповідача, оскільки, остання особисто не з`явилась в судове засідання, вільні зразки її підпису.

04.07.2023 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи вільних зразків підпису відповідача, а також документів, які містять підписи відповідача.

06.07.2023 позивачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів заявок 07.11.2022 № 78/8/2/2079 та від 28.11.2022 № 78/8/2-2262.

Ухвалою суду від 03.07.2023 у даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (далі - КНДІСЕ); матеріали справи № 910/7210/23 надіслано до КНДІСЕ, а також зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

16.02.2024 до суду від КНДІСЕ надійшли матеріали справи та висновок експерта від 12.02.2024 № 21586/23-32.

Ухвалою суду від 27.02.2024 поновлено провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання на 18.03.2024.

11.03.2024 позивачем подано письмові пояснення, в яких останній підтримав заявлені позовні вимоги.

14.03.2024 відповідачем подані письмові пояснення, в яких останній просить відмовити в задоволенні позову.

15.03.2024 від відповідача надійшла заява про покладення на відповідача витрат за проведення експертизи в розмірі 14 338,80 грн

15.03.2024 позивачем подано клопотання про зменшення витрат на експертизу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7210/23 до судового розгляду по суті на 08.04.2024.

У судовому засіданні 08.04.2024 суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 08.04.2024 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 ГПК України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, додаткові пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.10.2022 між Військовою частиною (Замовник) і Підприємцем (Постачальник) укладено Договір, за умовами якого:

- Постачальник зобов`язується поставити Замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (додаток № 1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари (пункт 1.1);

- найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку № 1 до Договору. Код ДК 021:2015:15130000-8 - М`ясопродукти (ковбаса напівкопчена, сарделька) (далі - Товар). Кількість Товару - 30 000 кг (пункт 1.2);

- ціна Договору складає 5 400 000,00 грн без ПДВ (пункт 4.1);

- дата та місце поставки Товару зазначається у письмовій заявці Замовника, яка вручається під особистий підпис Постачальнику (представнику Постачальника), або у разі неприбуття вищезазначених осіб надсилається Постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу Постачальника, зазначену в розділі 14 Договору. У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару (пункт 6.1);

- передача (приймання-здача) Товару здійснюється в пункті відвантаження Замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (Товароодержувачі), визначених заявкою Замовника (пункт 6.2).

- підтвердженням передачі Товару від Постачальника до Замовника є підписання Замовником всіх необхідних документів на Товар, в тому числі видаткових накладних (у трьох примірниках) (пункти 6.4, 6.5);

- право власності на Товар переходить від Постачальника до Замовника (Товароодержувача) після прийняття Товару на склад Замовника (Товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Постачальника та Замовника (Товароодержувача) на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття Товару Замовником (Товароодержувачем) вважається дата, вказана уповноваженою особою Замовника (Товароодержувача) на видатковій накладній (пункт 6.7);

- за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та Договором (пункт 7.1);

- за порушення строку поставки Товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого Товару (пункт 8.3).

За приписом статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товарів.

Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач вказує, що на виконання умов Договору ним було надано відповідачу такі заявки:

- від 07.11.2022 № 78/8/2-2079 про необхідність поставки Товару, а саме: сардельки, у загальній кількості 15 000 кг, відповідно до визначених у заявці місць поставки;

- від 30.10.2022 № 78/8/2-1973/2 про необхідність поставки Товару, а саме: ковбаса напівкопчена, у загальній кількості 15 000 кг, відповідно до визначених у заявці місць поставки.

За вказаними заявками товар було поставлено, що не спростовується сторонами та підтверджується видатковими накладними, а саме:

- № 303 від 19.11.2022 на загальну суму 140 000,00 грн;

- № 309 від 19.11.2022 на загальну суму 280 000,00 грн;

- № 308 від 19.11.2022 на загальну суму 140 000,00 грн;

- № 301 від 23.11.2022 на загальну суму 280 000,00 грн;

- № 302 від 23.11.2022 на загальну суму 140 000,00 грн;

- № 304 від 23.11.2022 на загальну суму 280 000,00 грн;

- № 305 від 08.12.2022 на загальну суму 280 000,00 грн;

- № 310 від 07.12.2022 на загальну суму 440 000,00 грн;

- № 318 від 08.12.2022 на загальну суму 440 000,00 грн;

- № 315 від 11.12.2022 на загальну суму 220 000,00 грн;

- № 317 від 20.12.2022 на загальну суму 220 000,00 грн;

- № 313 від 23.12.2022 на загальну суму 440 000,00 грн.

Разом з тим, позивач вказує, що поставка за наведеними вище накладними була здійснена відповідачем з порушенням строку, а тому є підстави для стягнення з Підприємця пеню у розмірі 27 600,00 грн.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У свою чергу, відповідач заперечив проти задоволення позову, вказуючи на те, що твердження позивача про отримання відповідачем заявок № 78/8/2/2079 від 07.11.2022 та № 78/8/2-2262 від 28.11.2022 особисто під її підпис не відповідають дійсності, оскільки Підприємцем такі заявки не отримувались особисто, а підпис на вказаних заявках виконано невідомою особою. Крім того, відповідач зазначає, що заявки не надходили ні електронною поштою, ні поштовим відправленням на її адресу.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

З метою з`ясування обставин підписання/не підписання відповідачем заявок № 78/8/2/2079 від 07.11.2022 та № 78/8/2-2262 від 28.11.2022 судом було призначено судову експертизу, проведення якої доручено КНДІСЕ.

На вирішення експерта поставлено таке питання:

- чи виконано підпис від імені Підприємця в заявці від 28.11.2022 № 78/8/2-2262 до договору від 06.10.2022 № 615/ВЗЗ-2022 (ковбаса напівкопчена) та заявці від 07.11.2022 № 78/8/2-2079 до договору від 06.10.2022 № 615/ВЗЗ-2022 (сардельки) Підприємцем особисто чи іншою особою.

На виконання ухвали суду від 03.07.2023 у справі №910/7210/23 від КНДІСЕ надійшов висновок експертизи від 12.02.2024 №21586/23-32, в якому судовими експертами зазначено таке:

- підпис від імені ФОП Семерик Н.П. в заявці від 28.11.2022 № 78/8/2-2262 до договору від 06.10.2022 № 615/ВЗЗ-2022 (ковбаса напівкопчена) виконаний не Семерик Н.П. , а іншою особою;

- підпис від імені ФОП Семерик Н.П. в заявці від 07.11.2022 № 78/8/2-2079 до договору від 06.10.2022 № 615/ВЗЗ-2022 (сардельки) виконаний не Семерик Н.П. , а іншою особою.

Відповідно до статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Позивач надав письмові пояснення, в яких, зокрема, зазначив про помилку експерта та вказав те, що під час дослідження підпису є певні недоліки.

Втім, вказані доводи позивача не є достатніми для відхилення судом висновку експертів і не свідчать про те, що висновок від 12.02.2024 № 21586/23-32 не відповідає вимогам статті 98 ГПК України, а дослідження проведено з порушенням відповідних методик.

Звертаючись до суду з даним позовом, Військова частина у заявах по суті (позові та відповіді на відзив) вказувала, що позивачем надані відповідачу заявки № 78/8/2/2079 від 07.11.2022 та № 78/8/2-2262 від 28.11.2022, в яких вказано кількість та місце поставки товару.

У свою чергу, відповідач у заявах по суті (відзиві на позов та запереченнях) заперечив факт отримання Підприємцем від позивача вищевказаних заявок.

Суд зазначає, що в заявках № 78/8/2/2079 від 07.11.2022 та № 78/8/2-2262 від 28.11.2022 вказано "отримано нарочно", зазначені дата, підпис та прізвище та ініціали відповідача.

Втім, за результатами проведеної судової експертизи встановлено, що підпис на означених заявках виконано не відповідачем, а іншою невідомою особою.

Крім того, відповідачем заперечується факт отримання нею таких заявок будь-якими засобами зв`язку, а зазначається, що такі заявки не отримувались відповідачем ні електронною поштою, ні засобами поштового зв`язку.

У свою чергу, позивач не підтвердив документально передачу вказаних заявок відповідачу шляхом направлення поштою та/або електронною поштою чи іншим шляхом.

Таким чином, суду не подано доказів виконання позивачем пункту 6.1 Договору, а саме вручення заявок під особистий підпис Постачальнику (представнику Постачальника), або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилання заявок Постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу Постачальника, зазначену в розділі 14 Договору.

Що ж до доводів позивача про те, що, зважаючи на фактичну поставку товару відповідачем, більш вірогідним є отримання Підприємцем вказаних заявок, то слід зазначити таке.

Оскільки суду не подано належних, достовірних, допустимих і вірогідних доказів того, позивачем було надано відповідачу відповідні заявки, що позбавляє обґрунтованої можливості достеменно встановити дату, з якої слід обраховувати строк виконання зобов`язання з поставки товару, та відповідно його прострочення, то відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення пені, нарахованої Військовою частиною за порушення строку поставки Товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на результат прийнятого рішення.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи (судовий збір, витрати пов`язані з проведенням експертизи та витрати на правничу допомогу) слід покласти на позивача, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на Військову частину.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Так, за проведення судової експертизи відповідачем було сплачено 14 338,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.09.2023 № 67.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то вказані витрати також покладаються на позивача.

Що ж до клопотання Військової частини про зменшення витрат на проведення почеркознавчої експертизи, то суд відхиляє його з огляду на таке.

Клопотання позивача мотивовано тим, що вартість експертизи є нерозумною та такі витрати не є виправданими у даній справі.

На переконання позивача, вказані витрати не були необхідними, враховуючи предмет і підстави позову.

Разом з тим, позивач не обґрунтував і документально не підтвердив, що вартість проведеної експертизи є завищеною та не відповідає вартості аналогічної експертизи в інших експертних установах.

Слід зазначити, що відповідач послідовно заперечував проти обставини, на яку посилався позивач, обґрунтовуючи поданий позов, а саме те, що спірні заявки були підписані саме Підприємцем.

Отже, для правильного вирішення даного спору призначення почеркознавчої експертизи (ураховуючи необхідність з`ясування обставин, що мають значення для даної справи, зважаючи на потребу спеціальних знань, без яких встановити відповідні обставини неможливо) було виправданим і необхідним.

Також відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до частин першої та третьої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту понесення витрат відповідачем до матеріалів справи додані копії таких документів:

- договору від 29.05.2023 № 19-Д про надання правової (правничої) допомоги, укладеного адвокатом Дяковським О.С. і Підприємцем;

- рахунку-фактури від 01.06.2023 № 01-Д на суму 2 500,00 грн;

- ордеру від 31.05.2023 № 1003201 серія СВ.

Частиною п`ятою статті 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Слід зазначити, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи позивач не надав.

Враховуючи предмет та підстави позову, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження, відсутність обґрунтованих заперечень позивача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, ураховуючи відмову у задоволенні позову, суд вважає за необхідне покласти на позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) 14 338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) грн 80 коп. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.05.2024.

Суддя О.Г. Удалова