ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4902/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

розглянувши в порядку с письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2024

у справі №916/4902/23

за позовом Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради

до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про стягнення 2 525, 07 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з останнього 2 525,07грн. Також позивач просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди комунального майна №1297 від 28.12.2020, зокрема у зв`язку з несплатою останнім орендних платежів за січень-лютий 2022.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено, з огляду на те, що позивач звертаючись з відповідним позовом до суду не надав жодних первинних документів, як то рахунків, актів які останнім повинні були виставлені відповідачу для здійснення належної їх оплати, та які б підтверджували факт наявності заборгованість з орендної плати за період січень-лютий 2022р.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно не прийняв до уваги правову позицію викладену в постанові Вищого господарського суду України від 14.04.2014 у справі №908/3427/13 щодо того, які саме документи є первинними, а також п. 3.11 укладено між сторонами договору, згідно якого орендар зобов`язаний саме на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків за орендними платежами і оформляти акти звіряння.

Також апелянт вважає, що місцевим господарським судом повністю проігноровані вимоги ст. 74 ГПК України, оскільки по-перше покладено лише на позивача обов`язок доказування, а по-друге не вчинено дій, направлених на зобов`язання відповідача довести належними та допустимими доказами свою позицію, при цьому з контексту відповіді на претензію від 03.08.2023 №31622/14.10-07 та відзиву відповідача вбачається, що в обумовлений договором період ним використовувалось відповідне комунальне майно та заборгованість з орендної плати з боку останнього існує.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач спростовує її доводи, зазначає про те, що місцевий господарський суд вірно зазначив, що серед документів долучених позивачам до позовної заяви відсутні рахунки та акти звіряння між сторонами, а також про те, що реєстрація фінансових зобов`язань у 2023 та 2024 по зобов`язанням 2022 в органах казначейства відповідачем не здійснювалась саме у зв`язку з відсутністю первинних документів, отже підстав для скасування зазначеного рішення не має.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Станом на час прийняття даної постанови до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність і обґрунтованість оскарженого рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради є виконавчим органом Херсонської міської ради з правами юридичної особи, утворений рішенням Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 Про затвердження структури виконавчих органів Херсонської міської ради, їхніх положень та загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів (зі змінами), є уповноваженим органом управління майном, що належить до комунальної власності Херсонської міської територіальної громади, здійснює повноваження орендодавця щодо нерухомого майна та контролює надходження до бюджету Херсонської міської територіальної громади від оренди та продажу майна комунальної власності.

Відповідно до пункту 8 рішення Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 Про затвердження структури виконавчих органів Херсонської міської ради, їхніх положень та загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів зі змінами, внесеними рішенням Херсонської міської ради від 18.06.2021 № 346 Про внесення змін до рішень міської ради від 26.02.2021 № 73, від 16.03.2021 № 144 та визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради, та пункту 1.7.

Положення про департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 18.06.2021 № 346, департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради є правонаступником прав і обов`язків управління комунальної власності Херсонської міської ради.

28.12.2020 року між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (Орендодавець) та Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (Орендар) був укладений договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності № 1294, за умовами якого Орендарю передано у строкове платне користування нежитлове приміщення цокольного поверху, площею 115,0кв.м, в будинку 7 по вулиці Лавреньова в місті Херсоні. Строк дії договору до 08.11.2023р.

Згідно п. 6 розділу І змінювані умови договору встановлено, що ринкова вартість майна становить 320 850 грн. без ПДВ.

Пунктом 8.1 розділу І змінювані умови договору визначено, що місячна орендна плата, визначена на підставі абз. 4 ч. 7 ст. 18 Закону становить 929,6 грн. без ПДВ (листопад 2020).

Абзацем 3 п. 3.2 ІІ розділу незмінювані умови договору визначено, що оренда плата за другий і кожний наступний місяці оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць.

Пунктом 3.3 ІІ розділу незмінювані умови договору передбачено, що Орендар сплачує орендну плату до місцевого бюджету не пізніше 25 числа місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції та податку на додану вартість відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно п. 3.7 ІІ розділу незмінювані умови договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем.

Пунктом п. 3.10 ІІ розділу незмінювані умови договору сторони узгодили, що припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку за наявності.

Відповідно до п. 3.11 ІІ розділу незмінювані умови договору орендар зобов`язаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків за орендними платежами і оформляти акти звіряння.

Як вказує позивач, відповідно до підпункті 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24.02.2022, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна, які використовують майно, розташоване на визначених у постанові територіях, до переліку яких належить і Херсонська область.

За посиланнями позивача, починаючи з 24.02.2022 орендна плата за Договором оренди №1294 не нараховується, проте станом на вищевказану дату, за Орендарем залишився борг з орендної плати в сумі 2 525,07грн. за січень-лютий 2022

19.06.2023 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №396-23 з вимогою сплатити заборгованість.

03.08.2023 за №31622/14.10-07 відповідачем було надано Лист-відповідь, з якої вбачається що останній заперечує факт наявності заборгованості по орендній платі відповідно до договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Херсонської міської територіальної громади.

Таким чином несплата відповідачем зазначеної заборгованості і стала підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно з нормами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 626, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Частинами 1 та 6 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Відповідно до підпункті 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна, які використовують майно, розташоване на визначених у постанові територіях, до переліку яких належить і Херсонська область.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 підстави для нарахування орендної плати у позивача за вищевказаним договорам оренди були відсутні, водночас, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем орендної плати за укладеним між сторонами договором за період з січня 2022 по 23 лютого 2022 тобто до введення воєнного стану.

Зазначені обставини безпідставно не були враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, при цьому посилання місцевого господарського суду на відсутність рахунків, або актів які позивачем повинні були виставлені відповідачу для здійснення належної їх оплати у даному випадку є безпідставними, оскільки п. 3.11 договору, передбачено, що орендар зобов`язаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків за орендними платежами і оформляти акти звіряння, отже у позивача виникає обов`язок оформляти акти звіряння саме за вимогою відповідача, при цьому доказів звернення останнього з такими вимогами до позивача матеріали справи не містять. Крім того, рахунок це документ, який складається з метою подання контрагенту для оплати товарів, робіт або послуг, але він не обов`язково є бухгалтерським документом, адже його складання не є фактом здійснення господарської операції. При цьому, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до пункту 10.2 договору, його умови зберігають силу протягом всього терміну його дії, зокрема в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до - виконання зобов`язань, а також враховуючи відсутність доказів сплати відповідачем заявленої до стягнення заборгованості зі сплати орендної плати орендарю, заявлені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача орендної плати за користування майном за договором підлягають частковому задоволенню, враховуючи, що позивачем не вірно було заявлено до стягнення згідно здійсненого ним розрахунку оренду плату за весь лютий 2022.

За встановлених обставин колегією суддів перевірено здійснені сторонами розрахунки заборгованості та встановлено, що вірний розмір орендної плати за січень 2022 з урахуванням щомісячного індексу інфляції та податку на додану вартість становить 1 133,37грн., а за лютий 2022 (за 23 дні) 957,56грн.

З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 2090,93грн., відповідно, у позові в частині стягнення 434,14грн заборгованості зі сплати орендної плати позивачу належить відмовити.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 у даній справі частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 269, 270, ст. ст.273, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради задовольнити частково, рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2024 у справі № 916/4902/23 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради задовольнити частково.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради суму заборгованості у розмірі 2 090,93грн. грн. та 2 222,62грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.»

2. Стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради 3 333,93грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази з зазначенням повних реквізитів сторін.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.04.2024 у зв`язку із перебування судді Савицького Я.Ф. на усеукраїнському семінарі (наказ голови суду 25.04.2024 №94-в)

Головуючий суддя Колоколов С.І.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Савицький Я.Ф.