ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

29 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/2091/22(916/4036/23)
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області

на рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023, прийняте суддею Грабован Л.І., м. Одеса, повний текст складено 22.12.2023,

у справі №916/2091/22(916/4036/23)

за позовом: Головного управління ДПС в Одеській області

до відповідачів:

-Фізичної особи-підприємця Мікрюкової Тетяни Михайлівни;

- ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (Фізичної особи-підприємця Мікрюкової Тетяни Михайлівни): керуючого реалізацією арбітражного керуючого Григоренка Юрія Сергійовича

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/2091/22 про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Постановою Господарського суду Одеської області від 07.06.2023 у справі №916/2091/22 визнано ОСОБА_2 банкрутом; введено відносно ОСОБА_2 процедуру погашення боргів та призначено арбітражного керуючого Григоренка Юрія Сергійовича керуючим реалізацією майна.

13.09.2023 до суду першої інстанції від Головного управління ДПС в Одеській області в межах справи про неплатоспроможність №916/2091/22 надійшла позовна заява до Фізичної особи-підприємця Мікрюкової Тетяни Михайлівни та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики від 15.01.2019, згідно з яким ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла у власність грошову суму у розмірі 200000 доларів США.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.09.2023 прийнято вищенаведену позовну заяву до розгляду в межах провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , присвоєно №916/2091/22(916/4036/23) та залучено керуючого реалізацією арбітражного керуючого Григоренка Юрія Сергійовича до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ( ОСОБА_2 ).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23) (суддя Грабован Л.І.) у задоволенні позову відмовлено повністю; витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23) скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23) було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів даної справи, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи №916/2091/22(916/4036/23) з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського матеріали зазначеної справи.

Ознайомившись з матеріалами справи після їх надходження до суду апеляційної інстанції, а також з апеляційною скаргою та доданими до неї документами, колегія суддів вбачає, що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За умовами пункту 1 частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з частиною третьою статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, його ухвалено 20.12.2023, а повний текст останнього складено та підписано 22.12.2023.

Отже, кінцевим строком для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23) є 11.01.2024.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23) скаржник звернувся з пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження, а саме: 09.04.2024.

Між тим апелянтом безпосередньо в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про поновлення вищенаведеного процесуального строку, яке мотивоване тим, що Головне управління ДПС в Одеській області вже зверталося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на зазначене рішення місцевого господарського суду, проте ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 у справі №916/2091/22(916/4036/23) вказану апеляційну скаргу було повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням останнім її недоліків, визначених в ухвалі суду від 15.01.2024 про залишення апеляційної скарги без руху. За твердженням Головного управління ДПС в Одеській області, на момент звернення з апеляційною скаргою апелянт не мав коштів для сплати судового збору, внаслідок чого з незалежних від нього причин не зміг усунути встановлені апеляційним господарським судом недоліки апеляційної скарги, що, в свою чергу, зумовило необхідність повторного звернення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23).

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

З матеріалів справи вбачається, що 08.01.2024 до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23).

Між тим, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не було подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також доказів надсилання відповідачам копій апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 у справі №916/2091/22(916/4036/23) зазначену апеляційну скаргу залишено без руху; апелянту встановлено строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі №916/2091/22(916/4036/23) продовжено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для усунення недоліків вищенаведеної апеляційної скарги до 16.02.2024.

З огляду на не усунення Головним управлінням ДПС в Одеській області недоліків його апеляційної скарги у встановлений судом апеляційної інстанції строк, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 у справі №916/2091/22(916/4036/23) було повернуто вказану апеляційну скаргу.

Колегія суддів зауважує на тому, що апелянт, повторно звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23), надав копію платіжної інструкції №54 від 04.03.2024 про сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги, між тим не подав при цьому жодних доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість повторного подання апеляційної скарги в найкоротший строк після сплати судового збору. Жодних обставин, які зумовили не подання апеляційної скарги протягом тривалого періоду часу (більше місяця), а саме: з 04.03.2024 (дата сплати судового збору) до 09.04.2024 (дата повторного звернення з апеляційною скаргою), апелянтом також не наведено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що несвоєчасне оскарження Головним управлінням ДПС в Одеській області рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23), з огляду на наведені скаржником доводи, які не підтверджені належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, не зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення учасника справи та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії, натомість подання апеляційної скарги з істотним пропуском визначеного процесуальним законом строку зумовлене виключно власною недбалістю апелянта, який, виступаючи ініціатором апеляційного перегляду, не звернувся повторно з апеляційною скаргою відразу або, принаймні, у найкоротший строк після усунення недоліків, які стали підставою для її повернення, хоча, діючи розумно та обачливо, повинен був розуміти наслідки своєї пасивної поведінки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10 2010 у справі "Устименко проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Європейський суд з прав людини в рішенні від 13.03.2018 у справі "Кузнєцов та інші проти Росії" підкреслив, що поновлення строків на оскарження означає відступ від принципу res judicata, а тому особи, які оскаржують рішення за межами наданих законом строків, мають діяти з достатнім поспіхом.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що причини пропуску строку, зазначені апелянтом в обґрунтування відповідного клопотання, не є поважними для поновлення процесуального строку на оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23), що відповідно до вимог процесуального закону є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для зазначення інших підстав для поновлення пропущеного строку.

Крім того, за умовами пункту 3 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Порядок надсилання копії апеляційної скарги визначений статтею 259 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (абзац 1 частини сьомої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Між тим скаржником вказаних вимог не додержано, оскільки останнім не подано доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів Фізичній особі-підприємцю Мікрюковій Тетяні Михайлівні та ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області (неповажність зазначених причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також відсутність доказів надсилання відповідачам копій апеляційної скарги і доданих до неї документів), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржнику можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23) з наданням доказів, що їх підтверджують, та надати належні докази надсилання копій апеляційної скарги і доданих до неї документів Фізичній особі-підприємцю Мікрюковій Тетяні Михайлівні та ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 174, 232-235, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/2091/22(916/4036/23) залишити без руху.

Встановити Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржникові, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі-апелянту, а у разі неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин його пропуску або якщо вказані ним у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир