ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"01" травня 2024 р. м. Київ Справа №911/1083/24

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» (01004, м.Київ, бул.Тараса Шевченка, буд.4, літера «Б»)

до Бориспільської міської ради (08301 м.Бориспіль, вул.Київський шлях, 72)

про визнання права власності на земельні ділянки

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Бориспільської міської ради (відповідач) про визнання права власності на земельні ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач як покупець на підставі договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, від 16.11.2021, надалі договір купівлі-продажу від 16.11.2021, набув у Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» як продавця майнові права на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:003:0050; :07:003:0049; :07:003:0020 та :07:003:0051, надалі земельні ділянки. Майнові права, що були предметом договору купівлі-продажу від 16.11.2021, належали Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк» як продавцю на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.12.2009, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» як іпотекодержателем та громадянином ОСОБА_1 як іпотекодавцем. Позивач зазначає, що Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», набувши як іпотекодержатель право власності на земельні ділянки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.12.2009, не зареєструвало своє право власності на вказані земельні ділянки, а в подальшому на них був накладений арешт постановою від 23.05.2011 старшого слідчого в ОВС ГС УМВС Україна Харкевича В.І. про накладення арешту на майно у кримінальній справі №24-113. В подальшому, ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 25.12.2023 по справі №755/17807/13 вказаний арешт був скасований, і тому, як зазначає сам позивач в позовній заяві, на даний час відсутні підстави для відмови в реєстрації права власності на земельні ділянки за позивачем як покупцем майнових прав на них за договором купівлі-продажу від 16.11.2021. Тим не менш, одночасно в позовній позивач зазначає, що він на підставі ст.392 Цивільного кодексу України як власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На стор. 7 позовної заяви позивач зазначає (дослівно), що «саме Бориспільська міська рада є органом, що представляє територіальну громаду міста та здійснює від імені територіальної громади м.Києва повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності», а тому позивач вважає Бориспільську міську раду належним відповідачем у даному позові. З наведених підстав позивач в позовній заяві просить суд визнати за позивачем право власності на спірні земельні ділянки.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Також, згідно з ч.2 ст 42 та ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

У ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги, які мають бути дотримані позивачем при поданні позовної заяви.

Суд при цьому зазначає, що дотримання необхідних вимог до позовної заяви, які встановлені статтею 162 цього Кодексу, пов`язане з виконанням завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору.

В пунктах 3, 4, 5 та 8 ч.3 ст.162 цього Кодексу встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; спосіб захисту прав або інтересів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). Відповідно до ч.2 ст.164 цього Кодексу позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Щодо ціни позову та судового збору:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України у позові про визнання права власності на майно ціна позову визначається виходячи із вартості майна.

В позовній заяві позивач зазначає, що оскільки за всі 4 спірні земельні ділянки за договором купівлі-продажу від 16.11.2021 він як покупець сплатив ціну в сумі 449960,00 грн, то позивач ціну позову визначив в цьому розмірі 449960,00 грн і судовий збір за подання позову сплатив в сумі 6749,40 грн, що становить 1,5 відсотка від визначеної таким чином ціни позову.

Разом з тим, як випливає з договору купівлі-продажу від 16.11.2021 і як визнає сам позивач в позовній заяві, об`єктом купівлі-продажу в цьому договорі були не самі земельні ділянки (як нерухоме майно), а майнові права на земельні ділянки.

Відповідно до ст.177 Цивільного кодексу України майнові права на нерухоме майно та саме нерухоме майно не є тотожними об`єктами цивільних прав. Оскільки майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, то є підстави для висновку про те, що вартість майнових прав на нерухоме майно є зазвичай меншою вартості самого нерухомого майна як матеріального об`єкта.

Відтак, сплачена позивачем ціна за майнові права на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2021 не тотожна вартості самого нерухомого майна, про визнання права власності на яке позивачем подано цей позов (земельної ділянки площею 5,6003 га з кадастровим номером :07:003:0049, земельної ділянки площею 5,331 га з кадастровим номером :07:003:0050, земельної ділянки площею 5,2385 га з кадастровим номером :07:003:0051 та земельної ділянки площею 5,6005 га з кадастровим номером :07:003:0020).

Отже, позивачу необхідно належним чином виконати вимоги п.2 ч.1 ст.163 та п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України та зазначити в позовній заяві дійсну вартість спірних земельних ділянок (а не майнових прав на них), визначити ціну позову виходячи із їх вартості (вартості самих земельних ділянок) та подати докази сплати (доплати) судового збору за подання позову про визнання права власності на нерухоме майно.

Враховуючи встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, позивачу необхідно надати суду докази сплати (доплати) судового збору за подання позову майнового характеру в розмірі 1,5 відсотка визначеної як зазначено вище ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Реквізити для сплати судового збору містяться на сайті Господарського суду Київської області https://ko.arbitr.gov.ua/sud5012/gromadyanam/tax.

Щодо способу захисту права та викладу обставин справи з посиланням на докази:

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Проте, всупереч наведеним вимогам п.4 ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» не містить викладу того, з приводу якого саме порушення права та/або інтересу позивача позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання права власності на земельні ділянки, якщо, як визнає при цьому сам позивач в позовній заяві, арешт у кримінальному провадженні, який до цього часу перешкоджав реєстрації права власності позивача на ці земельні ділянки, на даний час вже скасований і відсутні підстави для відмови в реєстрації права власності на земельні ділянки за позивачем.

Водночас, позивач в позовній заяві не вказує, які саме перешкоди в реєстрації (визнанні) права власності позивача на земельні ділянки виникли у позивача, з боку яких саме осіб та у зв`язку з чим.

Позивач в позовній заяві посилається на статтю ст.392 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак всупереч наведеним вище вимогам п.4 ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» не містить викладу обставин спору з посиланням на додані до позовної заяви докази щодо того:

- яка саме особа (особи) оспорює або не визнає право власності позивача на земельні ділянки, у разі якщо це право оспорюється або не визнається такою особою; у яких саме правовідносинах перебуває позивач з такою особою (особами); якими доказами це підтверджується;

- якщо позивач втратив документ, який засвідчує його право власності, то позивачу необхідно вказати в позовній заяві відповідні фактичні обставини: який саме документ був втрачений та за яких обставин, які дії вчиняв позивач для відновлення цього документа у разі їх вчинення; який орган відмовив позивачу у реєстрації права власності та за яких обставин; якими доказами це підтверджується.

Крім того, позивачем всупереч ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України не наведено фактичне та правове обґрунтування визначення в позові в якості відповідача саме Бориспільської міської ради.

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Так, позивач зазначає, що саме Бориспільська міська рада є органом, що представляє територіальну громаду міста та (дослівно) "здійснює від імені територіальної громади м.Києва повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності".

Разом з тим, позивач в позовній заяві не зазначає та не обґрунтовує, яким саме чином Бориспільська міська рада сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або має до майна власний інтерес. Позивач в позовній заяві посилається на те, що Бориспільська міська рада розпоряджається комунальним майном, однак позивач при цьому не обґрунтовує в позовній заяві, яке відношення спірні земельні ділянки мають до комунальної власності та якими доказами це підтверджується.

Попередній розрахунок судових витрат:

Відповідно до п.9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивач в позовній заяві зазначає про сплачений ним судовий збір, однак не вказує при цьому, чи судові витрати позивача у цій справі обмежуються тільки сумою фактично сплаченого судового збору чи позивач очікує понести інші судові витрати.

Питання щодо залучення третьої особи:

Позивачем в якості третьої особи в позовній заяві зазначено Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк».

За змістом ч.1 ст.50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

При цьому, в позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» хоча і зазначається про Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» як про третю особу, однак саме клопотання (заява) про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» в якості третьої особи позивачем до позовної заяви не додано і в тексті позовної заяви також відсутнє.

В той же час, само по собі зазначення позивачем в позовній заяві певної особи в якості третьої особи автоматично не надає такій особі процесуальний статус третьої особи. Крім того, позивачем не зазначено, на чиїй стороні позивача чи відповідача він просить залучити третю особу та як рішення у цій справі може вплинути на права або обов`язки Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» та щодо якої із сторін цього спору.

Наведене є недоліками позовної заяви.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно належним чином виконати вимоги ч.3 ст.162 та ч.1 та 3 164 Господарського процесуального кодексу України та подати:

1) уточнення до позовної заяви із зазначенням ціни позову, обставин справи та доказів, які підтверджують ці обставини справи, обґрунтування обраного способу захисту та позовних вимог до відповідача, а саме:

1.1. зазначити вартість спірних земельних ділянок та ціну позову виходячи із їх вартості;

1.2. викласти, з приводу якого саме порушення права та/або інтересу позивача позивач звертається до суду з даним позовом про визнання права власності на земельні ділянки; які саме перешкоди в реєстрації (визнанні тощо) права власності позивача на земельні ділянки виникли у позивача, з боку яких саме осіб та у зв`язку з чим;

1.3. викласти фактичні обставини спору з посиланням на додані до позовної заяви докази, в т.ч. зазначити, чи позов пред`явлений з підстав невизнання права власності позивача чи з підстав втрати позивачем правовстановлюючого документа та зазначити відповідні фактичні обставини виникнення спору;

1.4. навести фактичне та правове обґрунтування визначення в позові саме Бориспільської міської ради в якості відповідача із поясненням того, яким чином здійснення Бориспільською міською радою повноважень щодо розпорядження майном комунальної власності стосується позовних вимог позивача до цього відповідача у цій справі;

2) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

3) заяву (клопотання) про залучення до участі у справі третьої особи, яку позивач просить суд залучити до участі у справі, із відповідним обґрунтуванням;

4) докази сплати (доплати) судового збору у встановленому розмірі, розрахованого від вартості земельних ділянок, за подання позову про визнання права власності на них.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 цього Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень пункту 1 ч.1 ст.164 та ч.1 ст.172 цього Кодексу щодо обов`язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням ціни позову, обставин справи та доказів, які підтверджують ці обставини справи, обґрунтування обраного способу захисту та позовних вимог до відповідача, а саме:

- зазначити вартість спірних земельних ділянок та ціну позову виходячи з їх вартості;

- викласти, з приводу якого саме порушення права та/або інтересу позивача позивач звертається до суду з даним позовом про визнання права власності на земельні ділянки; які саме перешкоди в реєстрації (визнанні) права власності позивача на земельні ділянки виникли у позивача, з боку яких саме осіб та у зв`язку з чим;

- викласти фактичні обставини спору з посиланням на додані до позовної заяви докази, в т.ч. зазначити, чи позов пред`явлений з підстав невизнання права власності позивача чи з підстав втрати позивачем правовстановлюючого документа та зазначити відповідні фактичні обставини виникнення спору;

- навести фактичне та правове обґрунтування визначення в позові саме Бориспільської міської ради в якості відповідача із поясненням того, яким чином здійснення Бориспільською міською радою повноважень щодо розпорядження майном комунальної власності стосується позовних вимог позивача до даного відповідача у цій справі;

3.2. попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

3.3. заяви (клопотання) про залучення до участі у справі третьої особи, яку позивач просить залучити до участі у справі, із відповідним обґрунтуванням у разі реалізації позивачем цього процесуального права;

3.4. доказів сплати (доплати) судового збору у встановленому розмірі, розрахованого від вартості земельних ділянок, за подання позову про визнання права власності;

3.5. доказів на підтвердження викладених позивачем обставин в уточненнях до позовної заяви з урахуванням даної ухвали господарського суду про залишення позову без руху, якщо такі докази не були подані разом з позовною заявою.

4. Подати суду докази направлення учасникам спору документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою Господарського суду Київської області від 01.05.2024 №911/1083/24.

5. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова