УХВАЛА

29 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/12748/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Київгаз"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023

та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (далі - ПрАТ "ОТІС")

до Акціонерного товариства "Київгаз" (далі - АТ "Київгаз")

про визнання недійсними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2022 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Київгаз" у якому просив суд визнати недійсними та скасувати рішення засідань постійно діючої комісії з розгляду Актів про порушення АТ "Київгаз" від 04.08.2022 №22/10-3/1034, №28/10-3/1040 та №1/31-3/1047, якими задоволені Акти про порушення від 07.02.2022 №1034, від 08.02.2022 №1040 та від 10.02.2022 №1047 і на підставі яких позивачу донараховано необліковані об`єми природного газу в розмірі 111 636,78 м.куб. та виставлено рахунок на суму 4 660 879,02 грн в якості компенсації вартості необлікованого об`єму природного газу.

2. Господарський суд міста Києва рішенням від 03.05.2023 позов задовольнив.

3. Господарський суд міста Києва додатковим рішенням від 17.05.2023 стягнув з АТ "Київгаз" на користь ПрАТ "ОТІС" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн.

4. 29.05.2023 АТ "Київгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

5. Північний апеляційний господарський суд постановою від 11.01.2024 апеляційну скаргу АТ "Київгаз" залишив без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 залишив без змін.

6. Північний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 06.02.2024 стягнув з АТ "Київгаз" на користь ПрАТ "ОТІС" 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

7. 26.02.2024 АТ "Київгаз" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024, в якій просило їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

8. Верховний Суд ухвалою від 18.03.2024 касаційну скаргу залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) як таку, що оформлена з порушенням вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК.

9. 29.03.2024 скаржник через систему Електронний суд подав уточнену редакцію касаційної скарги, а також доповнення до касаційної скарги (уточнена редакція в прохальній частині), у якому, зокрема, просить скасувати також додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024.

10. Відповідно до ч.1 ст.298 ГПК особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

11. Перевіривши матеріали доповнення до касаційної скарги (уточнена редакція в прохальній частині), якою оскаржуються додаткові рішення, які скаржник не оскаржував у первісній касаційній скарзі, тобто фактично таке доповнення є окремою касаційною скаргою, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 з огляду на таке.

12. Згідно з п.1 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

13. За змістом положень ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

14. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

15. Відповідно до ч.1 ст.287 ГПК право касаційного оскарження мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у ч.3 цієї статті.

16. Як вбачається із постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024, вказаною постановою апеляційну скаргу АТ "Київгаз" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 залишено без змін. Тобто предметом апеляційного перегляду було лише рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023, натомість додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі №910/12748/22 в апеляційному порядку не переглядалося.

17. Враховуючи наведене Верховний Суд вважає, що відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023, оскільки додаткове рішення суду першої інстанції не переглядалось в апеляційному порядку.

18. З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Київгаз" в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

19. Крім того, перевіривши матеріали доповнення до касаційної скарги (уточнена редакція в прохальній частині) в частині оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 Верховний Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

20. Частиною 2 ст.292 ГПК передбачено, що якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, передбачених ст.290 цього Кодексу, то така скарга залишається без руху.

21. Згідно п.6 ч.2 ст.290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.

22. Скаржник просить скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024, однак не вказує, яке рішення Верховний Суд повинен ухвалити за результатами перегляду і скасування оскаржуваного рішення у відповідності до повноважень суду касаційної інстанції, визначених ст.308 ГПК.

23. Верховний Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

24. Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, Верховний Суд звертає увагу скаржника на необхідності уточнити/конкретизувати вимоги касаційної скарги в частині оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 у відповідності до повноважень суду касаційної інстанції, визначених ст.308 ГПК.

25. Відповідно до п.5 ч.2 ст.290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав).

26. Відповідно до ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу.

27. У разі подання касаційної скарги на підставі п.1 ч.2 ст.287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абз.2 п.5 ч.2 ст.290 цього Кодексу).

28. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

29. У разі подання касаційної скарги на підставі п.2 ч.2 ст.287 ГПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абз.3 п.5 ч.2 ст.290 цього Кодексу). Скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

30. Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого п.3 ч.2 ст.287 ГПК, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

31. Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі п.4 ч.2 ст.287 ГПК, необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

32. При цьому необхідно враховувати, що за змістом п.1 ч.3 ст.310 ГПК відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.

33. Системний аналіз наведених положень ГПК дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч.2 ст.287 ГПК як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

34. Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) ст.287 ГПК, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

35. Обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1- 3 ч.2 ст.287 ГПК, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

36. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

37. Однак, всупереч зазначеному, скаржник, оскаржуючи додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024, не посилається на відповідну підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) ч.2 ст.287 ГПК та не наводить обґрунтувань щодо такої (таких).

38. Також, ч.1 ст.288 ГПК визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

39. Частиною 2 ст.288 ГПК передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

40. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 06.02.2024, її повний текст складено та підписано 07.02.2024, а отже останнім днем касаційного оскарження вказаної додаткової постанови було 27.02.2024. Проте, касаційна скарга (доповнення до касаційної скарги (уточнена редакція в прохальній частині)) подана 29.03.2024, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження.

41. При цьому, як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.298 ГПК особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, а скаржник первинно поданою 26.02.2024 касаційною скаргою не оскаржував додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024.

42. При цьому скаржник ані у первісній касаційній скарзі, ані у доповненні до касаційної скарги (уточнена редакція в прохальній частині), не просить поновити строк на касаційне оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 та не наводить обґрунтувань щодо поважності причин пропуску такого строку.

43. Відповідно до ч.3 ст.292 ГПК касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

44. Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми та змісту подання касаційної скарги.

45. Враховуючи викладене, касаційна скарга (доповнення до касаційної скарги (уточнена редакція в прохальній частині)) в частині оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 290, 292, 293, 298 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Київгаз" в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі №910/12748/22.

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Київгаз" в частині оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 у справі №910/12748/22 залишити без руху.

3. Надати Акціонерному товариству "Київгаз" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити Акціонерного товариства "Київгаз", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику, або у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі положень п.4 ч.1 ст.293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді О. Баранець

В. Студенець