ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

24 квітня 2024 року м. ХарківСправа № 922/4946/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГПЛ", м. Полтава
до Приватного підприємства "ЗОЛОТА НИВА 1", с. Забавне, Ізюмський р-н, Харківська обл.
про стягнення 607702,18 грн.

за участю представників:

позивача - Дмитро ЧАЛЬЦЕВ (адвокат)

позивача - Олександр ПИСЬМАК (адвокат)

відповідача - Лариса БІЛОГОЛОВСЬКА (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ГПЛ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до ПП "ЗОЛОТА НИВА 1" про стягнення заборгованості за договором поставки №2018/02/21-11 від 21.02.2018 в сумі 607702,18 грн, яка складається з: 304333,56 грн - заборгованість за оплату товару; 152166,78 грн. - штраф; 51111,36 грн - пеня; 15708,61 грн - 3% річних; 84381,87 грн - інфляційні втрати. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4946/23 за правилами загального позовного провадження.

12.01.2024 від ПрП "ЗОЛОТА НИВА 1" надійшло клопотання про призначення експертизи, в якій просить суд призначити по справі № 922/4946/23 судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: чи виконано підпис на видатковій накладній № 12684 від 23.02.2022 року в графі «Отримав(ла)» у рядку після друкованого тексту «директор Коритний В.В.» особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?

Дане клопотання обґрунтоване тим, що товар за видатковою накладною № 12684 від 23.02.2022 року на суму 304333,56 грн ТОВ "ГПЛ" на адресу ПП "Золота нива 1" не поставлявся, ПП "Золота нива 1" зазначений товар не отримувала. В колонці «Отримав (ла)» зазначено друкованими літерами «Директор Коритний В.В.». Наявний в копії видаткової накладної підпис в графі «Отримав» не відповідає підпису Коритного В.В., який на той час був директором ПП "Золота нива 1".

Заперечуючи проти клопотання відповідача про призначення експертизи позивач в своїх письмових запереченнях від 27.03.2024 вказує, що відповідачем не було надано зразків підпису Коритного В.В. для приєднання їх до матеріалів справи, у зв`язку з чим, відповідач позбавив суд можливості призначити почеркознавчу експертизу, оскільки таке призначення буде суперечити науково-методичним рекомендаціям та унеможливить проведення експертизи. Також, як вказує позивач, відповідач у відзиві на позовну заяву чітко зазначав, що директор ПП "Золота Нива 1" не може бути особою яка здійснює приймання товарно-матеріальних цінностей, з посиланням на положення власного установчого документу; враховуючи викладене, незрозумілим залишається необхідність проведення експертизи, оскільки, відповідач має чітку позицію та документи, які, на його думку, виключають можливість приймання директором відповідача товарно-матеріальних цінностей.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 1 - 3 частини 1 статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Пунктом 8 частини другої статті 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує, зокрема, питання про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі висновків експертів.

Відповідно до ст.99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зіст.1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.98 ГПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Тобто судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити господарський суд із призначенням відповідної судової експертизи. Водночас призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи, для можливості прийняття рішення за результатами розгляду (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №902/368/16 та від 03.12.2019 у справі №902/235/19).

Пунктом пп. 1.3 п.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Підпунктом 1.4 пункту 1 Науково-методичних рекомендацій визначено, що разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо). Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням. Якщо текст (підпис), що досліджується, виконано друкованими літерами або спеціальним шрифтом, слід по змозі надати вільні зразки аналогічного характеру (пп. 1.5 п.1 Науково-методичних рекомендацій).

Згідно підпункту 1.10. пункту 1 Науково-методичних рекомендацій при вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному. Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи (пп. 1.4 п. Науково-методичних рекомендацій).

Так, відповідно до підпункту 1.8 пункту 1 Науково-методичних рекомендацій вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів, проте, відповідачем не було надано зразків підпису Коритного В.В. для приєднання їх до матеріалів справи.

Суд звертає увагу, що відповідач, у відзиві на позовну заяву чітко зазначав, що директор ПП "Золота Нива 1" не може бути особою, яка здійснює приймання товарно-матеріальних цінностей, з посиланням на положення власного установчого документу, а отже незрозумілим залишається необхідність проведення експертизи, оскільки, відповідач має чітку позицію та документи, які, на його думку, виключають можливість приймання директором відповідача товарно-матеріальних цінностей.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №927/685/20).

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги ненадання відповідачем необхідних матеріалів для проведення почеркознавчої експертизи, суд не вбачає законних підстав для призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 81, 99, 100, 195, 228, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Приватного підприємства "ЗОЛОТА НИВА 1" (Вхідний № 1010/24, дата надходження 12.01.2024) про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи - відмовити.

Дана ухвала не входить до переліку ухвал які оскаржуються окремо від рішення суду, в порядку ст. 255 ГПК України. Заперечення на дану ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на відповідне рішення суду.

Повна ухвала підписана 29.04.2024.

Суддя Л.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.