УХВАЛА

01 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/4148/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г. О. - головуюча, Баранець О. М., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія"

на рішення Господарського суду Одеської області

суддя Мостепаненко Ю. І.

від 22.11.2023

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

колегія суддів: Ярош А. І., Діброва Г. І., Принцевська Н. М.

від 21.03.2024

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦПК"

про стягнення 38 983,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦПК" про стягнення 38 983,07 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.11.2023, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 916/4148/23, у задоволенні позову відмовлено.

10 квітня 2024 року Позивач із використанням підсистеми "Електронний Суд" подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 916/4148/23.

У прохальній частині касаційної скарги Скаржник просить:

- скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2023 та Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 916/4148/23 про стягнення заборгованості та ухвалити нове рішення, яким позов Скаржника задовольнити в повному обсязі;

- стягнути з Відповідача на користь Скаржника судовий збір за подачу касаційної скарги у сумі 4 294,40 грн.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року у сумі 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 38 983,07 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2023 рік (100 х 2 684,00 грн = 268 400,00грн), а тому у розумінні ГПК України справа № 916/4148/23 є малозначною.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав (постанова від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20).

При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьою статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Скаржник у тексті касаційної скарги зазначає про наявність підстав для перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень у справі з ціною позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з огляду на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

В обґрунтування зазначеного Скаржник посилається на те, що наразі господарськими судами України першої та апеляційної інстанцій розглядаються справи про стягнення заборгованості постачальниками електричної енергії за договорами про постачання електричної енергії зі споживачів, які перебували або на даний час перебувають на тимчасово окупованих територіях, при цьому судами по різному застосовуються норми права у подібних правовідносинах.

Крім того, Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував при розгляді даної справи висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 року у справі № 910/9680/23. Водночас ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2024 справу № 908/1162/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 року у справі № 910/9680/23.

Окрім цього, Скаржник зазначає, що справа № 916/4148/23 становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення, оскільки він має значну кількість споживачів, які перебували на тимчасово окупованих територіях та визнавали факт споживання електричної енергії під час тимчасової окупації, що підтверджувалось оператором системи розподілу.

Суд, оцінивши доводи Скаржника, дійшов висновку, що аргументи та мотиви, викладені у касаційній скарзі, є переконливими, доречними і достатніми.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У тексті касаційної скарги Скаржник зазначає, що суд першої інстанції застосував частину першу статті 617 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 (підстава касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України).

Крім того, на думку Скаржника, необхідно відступити від висновків, викладених у постанові Верховного суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо застосування положень частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (підстава касаційного оскарження згідно з пунктом 2 частини другої статті 287 ГПК України).

Водночас Суд звертає увагу, що ухвалою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 908/1162/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023. Призначено розгляд справи № 908/1162/23 у відкритому судовому засіданні 07 червня 2024 року о 12:30 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 203.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, приймаючи справу № 908/1162/23 до свого розгляду, зазначила, що характер спірних правовідносин у справах № 908/1162/23 та № 910/9680/23 в контексті застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не є очевидно неподібним, а доводи, викладені в ухвалі від 27.03.2024 щодо необхідності передачі цієї справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, не є вочевидь неприйнятними.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на те, що судове рішення об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 908/1162/23 матиме суттєве значення для вирішення справи, що переглядається, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 916/4148/23 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до прийняття відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 908/1162/23.

Правом подати заперечення проти відкриття касаційного провадження відповідно до частини другої статті 294 ГПК України Відповідач не скористався.

Керуючись статтями 12, 163, 228, 234, 235, 287, 290, 294 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 916/4148/23.

2. Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 24 травня 2024 року. У разі закінчення п`ятнадцятиденного строку з дня вручення цієї ухвали вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає п`ятнадцятиденний строк. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

3. Витребувати з Господарського суду Одеської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду справу № 916/4148/23.

4. Зупинити касаційне провадження у справі № 916/4148/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 916/4148/23 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 908/1162/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатом такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

О. Кролевець