РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2024Справа № 910/2324/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН»

до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі філії "ЦЕНТР УПРАВЛІННЯ ПРОМИСЛОВІСТЮ" Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ»

про стягнення 1 380 777, 90 грн

за участю представників:

від позивача: Бондар І.М.

від відповідача: Кібарова Н.Г.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі філії "ЦЕНТР УПРАВЛІННЯ ПРОМИСЛОВІСТЮ" Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про стягнення 1 380 777, 90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з капітального ремонту і технічного обслуговування автосамоскида БІЛАЗ7548А від 06.10.2022 №ЦУП-01/0066/22.

Процесуальні дії у справі

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.03.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі №910/2324/24 на 26.03.2024.

08.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» надійшло клопотання про участь у судових засіданнях в справі №910/2324/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.03.2024 задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

25.03.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов та клопотання про витребування доказів по справі.

У підготовчому засіданні 26.03.2024 судом розглянуто клопотання відповідача про витребування доказів, суд залишив без задоволення вказане клопотання, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Тобто заявляючи клопотання про витребування доказів, стороною, якою заявлено таке клопотання має бути обґрунтовано те, що заявленим до витребування доказом може бути підтверджено обставини, що входять до предмету доказування, те, що у матеріалах справи відсутні інші докази на підставі яких можливо було б встановити фактичні обставини справи, те, що стороною вживались заходи щодо їх отримання, причини неможливості самостійного вчинення зазначених дії та обставини неможливості їх подання до суду.

Однак, відповідачем не доведено, що заявленим до витребування доказом може бути підтверджено обставини, що входять до предмету доказування та те, що у матеріалах справи відсутні інші докази на підставі яких можливо було б встановити фактичні обставини справи.

Водночас, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідність у витребування відповідних доказів відсутня, а рішення зі спору може бути прийняте за наявними фактичними даними, що входять до предмета доказування, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів у позивача.

У підготовчому засіданні 26.03.2024 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 10.04.2024.

29.03.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

05.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 10.04.2024 суд оголосив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.04.2024, про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 23.04.2024 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.04.2024 надав пояснення по суті своїх заперечень, проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 23.04.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору №ЦУП-01/0066/22 від 06.10.2022 надав послуги з ремонту автосамоскида БіЛАЗ у загальному розмірі 1 350 000,00 грн, в підтвердження чого надав акт приймання-передачі наданих послуг №32 від 22.12.2022.

Позивач зазначає, що відповідачем порушено свої зобов`язання за договором, оплати за надання послуг не здійснено, у зв`язку з чим наявна заборгованість відповідача у сумі 1 350 000,00 грн.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 0,1% річних у сумі 1 094,30 грн та інфляційні втрати у сумі 29 683,60 грн.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечив посилаючись на те, що сертифікат якості № 2145 від 15.09.2022, надісланий позивачем 26.01.2023 на електронну пошту відповідача не може бути взятий відповідачем до уваги, оскільки вказана на сертифікаті дата 15.09.2022 свідчить про можливі порушення Постанови КМУ № 426 від 09.04.2022, якою встановлено заборону ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.

Відповідач звернувся до ТОВ «АЕРЛАЙН» з листом від 23.02.2023 за вих. ЦУП-8/655, в якому просив надати документи на підтвердження ввезення запасних частин, які використовувалися при ремонті автосамоскида БІЛАЗ 7548А, на територію України до 24.02.2022, однак зазначені документи не надані, проте в своєму листі б/н ТОВ «АЕРЛАЙН» зазначило, що 26.02.2022 внаслідок влучання снаряду та послідуючої пожежі разом з майном ТОВ «АЕРЛАЙН» знищено всі документи, сертифікати якості та паспорти на складові частини, тому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Також відповідач вважає, що згідно п. 9.8. договору сторони домовились, що три відсотки річних на суму боргу за порушення строку здійснення розрахунків та інфляція на суму боргу платежу за цим договором не нараховуються.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

06.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» (надалі - виконавець, позивач) та Акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі філії «ЦЕНТР УПРАВЛІННЯ ПРОМИСЛОВІСТЮ» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (надалі - замовник, відповідач) укладений договір №ЦУП-01/0066/22 ДК 021:2015:50110000-9; Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Капітальний ремонт автосамоскида «Пенізевицький-кар`єр») (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати за Технічним завданням замовника (Додаток №2 до договору) ДК 021:2015:50110000-9: Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Капітальний ремонт автосамоскида БіЛАЗ ВП «Пенізевицький кар`єр»), далі - Послуги, найменування (номенклатура, асортимент), обсяг та вартість яких визначені в Специфікації (Додаток №1 до договору), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належно надані послуги (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору найменування (номенклатура, асортимент) Послуг: ДК 021:2015:50110000-9: Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Капітальний ремонт автосамоскида БіЛАЗ ВП «Пенізевицький кар`єр»).

Послуги, визначені в п. 1.2 договору, Специфікації та Технічному завданні, що

невід`ємною частиною договору, виконавець зобов`язується виконувати власними силами

засобами, з використанням власних матеріалів, запасних частин та у терміни встановлені

договорі (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. договору, сума договору становить 1 350 000,00 грн (один мільйон триста п`ятдесят тисяч гривень 00 коп), у тому числі: ПДВ 20% 225 000,00 грн. (двісті два п 'ять тисяч гривень 00 коп.). Вартість (ціна) послуг зазначається в Специфікації (Додаток №1 до договору), що є невід`ємною частиною договору.

Вартість послуг включає підготовчі роботи, роботи, придбання спеціального інструменту, матеріалів та запасних частин, необхідних для виконання умов договору, засобів індивідуального захисту працівників, транспортні витрати виконавця (п. 3.3. договору).

У відповідності до п. 5.1. договору строк надання послуг: виконавець зобов`язується надати послуги, передбачені пунктом 1.1. договору, відповідно до заявок замовник у строк не більше 60 (шістдесяти) календарних днів з дня направлення виконавцю заявки замовника.

Відповідно до п. 4.1. договору оплата за надані послуги здійснюється замовником по факту надання послуг протягом 15 банківських днів з дня підписання Акту здачі-приймання наданих послуг, але не раніше 15 банківських днів з дати реєстрації виконавцем податкової/их накладної/их в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Оплата за надані послуги по даному договору відповідно до кожної заявки проводиться замовником при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог динного законодавства України в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 4.2. договору виконавець надає замовнику наступні документи, які є підставою для здійснення розрахунків за надання послуг: підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками акт приймання-передачі наданих послуг; податкова накладна, складена в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних; рахунок-фактура. Замовник має право не приймати від виконавця оформлені неналежним чином або з недостовірними даними документи. У такому випадку вся відповідальність за можливе порушення строків надання послуг, несвоєчасну їх оплату та інші негативні наслідки, пов`язані із подальшим порушенням сторонами своїх зобов`язань та обов`язків за договором, покладається на виконавця.

Платник податку (виконавець) зобов`язаний надати замовнику впродовж 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту надання послуг замовнику податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 4.3. договору).

За змістом пункту 6.1. договору приймання-передача наданих послуг за договором здійснюється на підставі акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного уповноваженими особами сторін, на фактично наданий обсяг послуг, за формою згідно з Додатком №4, що є невід`ємною частиною цього договору.

Акт приймання-передачі наданих послуг та інші первинні документи, що стосуються виконання цього договору та приймання продукції, підписуються особами, що визначені у п. 5.2 договору, або уповноваженими довіреністю посадовими особами виробничих підрозділів замовника (п. 6.2. договору).

Датою надання послуг вважається дата підписання акту приймання-передачі наданих послуг уповноваженими представниками сторін (п. 6.6. договору).

Згідно з п. 9.5. договору сторони відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності замовника за прострочення виконання грошового зобов`язання за даним договором становить 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка річних від простроченої суми грошових зобов`язань за даним договором.

У пункті 9.8. договору сторони погодили, що три відсотки річних на суму боргу за порушення строку здійснення розрахунків та інфляція на суму боргу по платежу за цим договором не нараховується.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом дії воєнного стану в Україні запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 14,03,2022р. №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Указом Президента України від 23.05.2022 №341/2022, в частині розрахунків - до повного виконання, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну дії гарантійних зобов`язань. Дія договору продовжується на термін дії воєнного стану запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в разі продовження строку дії воєнного стану в Україні, але не пізніше 31.12.2022 (п. 12.1. та п. 12.2. договору).

Сторонами погоджено та підписано Специфікацію на надання послуг з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Капітальний ремонт автосамоскида БіЛАЗ ВП «Пенізевицький кар`єр», згідно з якою загальна вартість робіт з урахуванням ПДВ склала 1 350 000,00 грн.

Відповідно до Акту приймання-передачі обладнання в ремонт № 1 від 20.10.2022 замовник передав, а виконавець прийняв в ремонт автосамоскид БіЛАЗ 7548А.

На виконання договору позивач надав відповідачу послуги з капітального ремонту автосамоскида БіЛАЗ 7548А вартістю 1 350 000,00 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг № 32 від 22.12.2022, який підписано сторонами без зауважень та заперечень щодо якості, об`єму та строків наданих послуг та скріплений печатками сторін.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату № 666 на суму 1 350 000,00 грн.

06.04.2023 рішенням контролюючого органу № 8583750/36465159 здійснено реєстрацію податкової накладної № 387 від 22.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 1 350 000,00 грн.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором в частині оплати вартості послуг не виконав у повному обсязі, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за надані послуги у сумі 1 350 000,00 грн.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 0,1% річних у сумі 1094,30 грн та інфляційне збільшення у сумі 29 683,60 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, між сторонами укладений договір №ЦУП-01/0066/22 ДК 021:2015:50110000-9; Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Капітальний ремонт автосамоскида «Пенізевицький-кар`єр») від 06.10.2022, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати за Технічним завданням замовника (Додаток №2 до договору) ДК 021:2015:50110000-9: Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Капітальний ремонт автосамоскида БіЛАЗ ВП «Пенізевицький кар`єр»), а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити належно надані послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як підтверджено наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі наданих послуг № 32 від 22.12.2022 позивач надав відповідачу погоджені у договорі послуги на загальну суму 1 350 000,00 грн.

Акт приймання-передачі наданих послуг № 32 від 22.12.2022 підписано сторонами без зауважень та заперечень щодо якості, об`єму та строків наданих послуг та скріплений печатками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що оплата за надані послуги здійснюється замовником по факту надання послуг протягом 15 банківських днів з дня підписання Акту здачі-приймання наданих послуг, але не раніше 15 банківських днів з дати реєстрації виконавцем податкової/их накладної/их в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Оплата за надані послуги по даному договору відповідно до кожної заявки проводиться замовником при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог динного законодавства України в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до рішення контролюючого органу № 8583750/36465159 від 06.04.20223 податкова накладна № 387 від 22.12.2022 на суму 1 130 000,00 грн була зареєстрована в реєстрі 06.04.2023, тому останнім днем оплати наданих послуг за Актом приймання-передачі наданих послуг № 32 від 22.12.2022 є 21.04.2023. Таким чином, початком прострочення грошового зобов`язання з оплати наданих послуг за вище вказаним актом є 22.04.2023.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги відповідно договору у сумі 1 350 000,00 грн. належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не спростована.

У відзиві на позов відповідач, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України "Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації" №426 від 09.04.2022ґ, зазначив про можливе порушення позивачем заборони ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації" №426 від 09.04.2022, яка набрала законної сили з 09.04.2022, встановлено заборону ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.

При цьому, постановою передбачено, що товари, переміщення яких територією Російської Федерації здійснено транзитом, та товари, ввезені з Російської Федерації, у тому числі товари походженням з третіх країн, можуть бути поміщені в митний режим імпорту, якщо їх ввезення в Україну здійснено до 24 лютого 2022 року включно.

Матеріали справи не містять як доказів щодо строку ввезення на територію України запасних частин, виробником яких є Російська Федерація та/або Республіка Білорусь, так і використання позивачем таких частин при ремонті автосамоскида БІЛАЗ 7548А.

Доводи відповідача про те, що позивачем при ремонті автосамоскида БІЛАЗ 7548А використовувались запасні частини, виробником яких є Російська Федерація та/або Республіка Білорусь не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, ґрунтуються на припущеннях відповідача, у зв`язку із чим відхиляються судом як безпідставні.

Суд вважає, що посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України "Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації" №426 від 09.04.2022 не спростовують обов`язку відповідача зі сплати за надані послуги за Актом приймання-передачі наданих послуг № 32 від 22.12.2022, який підписано сторонами без зауважень та заперечень щодо якості, об`єму та строків наданих послуг.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане відповідачем зобов`язання за договором у сумі 1 350 000,00 грн, то суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 1 350 000,00 грн.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення з відповідача 0,1% річних у сумі 1094,30 грн та інфляційне збільшення у сумі 29 683,60 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» у п. 1.3. визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

У п. 9.5. договору сторони погодили, що відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України розмір відповідальності замовника за прострочення виконання грошового зобов`язання за даним договором становить 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка річних від простроченої суми грошових зобов`язань за даним договором.

Позивач здійснює нарахування 0,1% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 29.04.2023 по 18.02.2024.

Перевіривши розрахунок 0,1% річних, у межах заявленого позивачем періоду, судом встановлено, що розрахунок 0,1% річних у сумі 1 094,30 грн є арифметично вірними, у зв`язку із чим вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

У пункті 9.8. договору сторони погодили, що три відсотки річних на суму боргу за порушення строку здійснення розрахунків та інфляція на суму боргу по платежу за цим договором не нараховується.

Згідно з ч.3 ст. 614 ЦК України правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з врахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

За своїми ознаками індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України і за своєю правовою природою він є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань.

Враховуючи вищенаведене, пункт 9.8. договору в частині ненарахування 3% річних на суму боргу за порушення строку здійснення розрахунків та інфляції на суму боргу по платежу за цим договором є нікчемним з огляду на приписи ч. 3 ст. 614 ЦК України та положень ст. 215 ЦК України, оскільки визначаючи в договорі таку умову, сторони наперед передбачили можливість порушення зобов`язання за договором, відтак навмисно передбачили даний пункт у договорі, скасувавши відповідальність за порушення зобов`язання, що прямо заборонено законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ від 21.03.2017 у справі №910/13806/15 та в постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 904/9695/17.

З огляду на викладене не приймаються заперечення відповідача стосовно обмеження розміру та періоду нарахувань інфляції, що встановлені п. 9.8. договору.

Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення, судом встановлено, що розрахунок інфляційного збільшення у сумі 29 683,60 грн є арифметично вірними, у зв`язку із чим вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі філії «ЦЕНТР УПРАВЛІННЯ ПРОМИСЛОВІСТЮ» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» ( 03150, місто КИЇВ, вулиця ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії «ЦЕНТР УПРАВЛІННЯ ПРОМИСЛОВІСТЮ» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (02099, місто Київ, вул.Санаторна, будинок 12/1, ідентифікаційний код 40081389) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» (69002, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Святого Миколая, будинок 71, ідентифікаційний код 36465159) заборгованість у сумі 1 350 000,00 грн, інфляційне збільшення у сумі 29 683,60 грн, 0,1% річних у сумі 1094,30 грн та судовий збір у сумі 20 711,67 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.05.2024.

Суддя О.В. Гулевець