ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5119/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023р.

(суддя Бондарєв Е.М., м. Дніпро) у справі

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"

(50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184)

до Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни

( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 104 954,27 грн. заборгованості за теплову енергію, 371,95 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 17 824,55 грн. інфляційних втрат, 3 001,31 грн. 3% річних

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №236/07 від 27.07.2023р., про стягнення з Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни заборгованості на загальну суму 126 152,08 грн., з яких: 104 954,27 грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, за період з 05.11.2021р. по 23.03.2023р.; 371,95 грн. заборгованість за абонентське обслуговування, за період з 05.11.2021р. по 31.05.2023р.; 17 824,55 грн. інфляційні втрати, за період з лютого 2022р. по червень 2023р.; 3 001,31 грн. 3% річних, за період з 01.02.2022р. по 18.07.2023р..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов публічного договору - "Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії" від 05.11.2021р., щодо своєчасної та повної оплати за послуги з постачання теплової енергії, за період з 05.11.2021р. по 23.03.2023р., та за абонентське обслуговування, за період з 05.11.2021р. по 31.05.2023р..

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" 104 954,27грн. заборгованості за теплову енергію, 371,95 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 17 824,55 грн. інфляційних втрат, 3 001,31 грн. 3% річних та 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позов, суд виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд" фізична особа-підприємць Філь Олена Дмитрівна звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду та прийняти нове рішення, яким залишити позов без розгляду.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, Скаржник посилається на те, що позов підписаний і поданий не повноважною особою і рішення має бути скасоване по цій причині.

Скаржник вказує на те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо установчих документів юридичної особи: КПТМ «Криворіжтепломережа» - відсутні. Відповідно, на думку Скаржника, встановити наявність права у керівників юридичних осіб КПТМ «Криворіжтепломережа» на самопредставництво або на представництво в органах державної влади, яким є Господарський суд Дніпропетровської області за відсутності установчих документів - неможливо. Відповідно, на думку Скаржника, встановити наявність права у керівників юридичних осіб КПТМ «Криворіжтепломережа» передовіряти іншим особам право на представництво в органах державної влади, яким є Господарський суд Дніпропетровської області за відсутності установчих документів неможливо.

Скаржник не погоджується з тарифом, який було застосовано на опалення нежитлового приміщення, посилаючись на те, що договір №1866 є діючим і тариф даного договору за один Гкал - 605,00 грн., а КПТМ "Криворіжтепломережа" рахувала тариф значно більший.

Скаржник також вказує на те, що 01.10.2018 р. та 01.02.2022р. між Фізичною особою-підприємцем Філь Оленою Дмитрівною (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Меладзе Нисаном Ароновичем (орендар) укладені договори оренди нежитлового приміщення №01-10/2018 та №02-02/2022, з урахування додаткових угоди до них, відповідно до яких орендодавець передав орендареві, а орендар прийняв у строкове платне користування приміщення за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вулиця Ю. Камінського, будинок 7, приміщення 3 та має загальну площу 128,5 кв.м. В оренду передана вся площа приміщення 128,5 кв.м.

Скаржник зауважує на тому, що додані до позовної заяви копії Індивідуального договору, актів про подання (підкючення) та виключення опалення об`єкту теплоспоживання, звіти за період споживання теплової енергії по приладам обліку, рахунків та докази направлення (отримання) рахунків Філь О. Д. їх не підписувала. Крім того 26.12.2022р. на другому примірнику який залишився у КПТМ «Криворіжтепломережа» про передачу рахунків фактури та актів приймання - передачі по договору № 1866 від 05.11.2021р., за період з 01.11.2021 р. по 30.11.2022 р. Філь Олена написала, що відмовляється приймати Акти, оскільки в них вказано не достовірну інформацію.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Від Позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/5119/23.Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023р. у справі № 904/5119/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи №904/5119/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2024 у справі № 904/5119/23 відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023 у справі № 904/5119/23 залишено без руху, надано апелянту строк для надання суду доказів сплати судового збору.

29.01.2024 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни через Електронний суд надійшла заява про усунення недоліків вказаних в ухвалі суду від 18.01.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2024р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023р. у справі № 904/5119/23, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

13 вересня 2010 року між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Філь Оленою Дмитрівною (споживач) укладено договір №1866 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пара з протоколом врегулювання розбіжностей (далі - договір №1866) відповідно до п.1.1 якого постачальник відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені договором.

Постачальник відпускає споживачу теплову енергію на об`єкти, вказані в таблиці №2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з 15.03.2010 по 15.03.2012 (таблиця №1, №2, акт меж поділу які є невід`ємними частинами договору). Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії договору (п.1.3 договору №1866).

Відповідно до таблиці 2 до договору № 1866 найменування об`єктів: офіс за адресою м. Кривий Ріг, вул. Юрія Камінського (колишня вул. Олейнікова), буд. 7, приміщення №3, загальною площею 128,5 кв.м.

Згідно з п.2.1 договору №1866 облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності.

Відповідно до п.3.1 договору №1866 оплата за відпущену теплову енергію здійснюється споживачем щомісяця, самостійно, в грошовій формі та іншими формами розрахунків за узгодженням сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, в іншому випадку постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або обмежити частково подачу теплової енергії споживачу.

У разі утворення заборгованості за надані послуги теплопостачання, споживач не пізніше 10 днів з моменту отримання від постачальника акта звірки, висилає його належним чином оформлений назад та вживає усіх заходів для погашення заборгованості (п.3.5 договору №1866).

Договір діє з 15.03.2010 по 15.03.2012 і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заява однієї зі сторін про відмову від договору або його перегляду. При заявлені однієї із сторін про розірвання договору за один місяць та відсутності заборгованості споживача, договір може бути розірвано. При наявності заборгованості за споживачем, нарахування за договором припиняються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості (п.6.1 договору №1866).

З 05.11.2021 договірні відносини між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором (який є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті КПТМ "Криворіжтепломережа", режим доступу http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (далі - Індивідуальний договір).

Індивідуальний договір згідно ч. 2 цього договору набуває чинності після 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті виконавця (КПТМ "Криворіжтепломережа"). Розміщення тексту договору на сайті виконавця було здійснено 05.10.2021.

Отже, після 05.11.2021 договірні відносини щодо надання Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - заявник) та Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни продовжилися відповідно до приписів Розділу IV Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а саме шляхом приєднання споживача до публічного договору - "Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії" (далі - Індивідуального договору, текст якого було опубліковано на офіційному веб-сайті виконавця послуги КПТМ "Криворіжтепломережа" від 05.10.2021).

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Відповідно до ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Теплове навантаження об`єкту (об`єктів), його (їх) площа лишилася не змінною, відповідно до дислокації договору №1866.

Згідно з п. 11 Індивідуального договору - обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між Споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315 (далі - Методика розподілу).

Пунктом 16 Індивідуального договору передбачено, що на час відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, ведення комерційного обліку здійснюється відповідно до Методики розподілу.

В пункті 30 Індивідуального договору зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (Офіційний вісник України, 2019, № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.sdp.ua/.

В пункті 31 Індивідуального договору зазначено - вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.sdp.ua/.

В пункті 34 Індивідуального договору зазначено споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

На виконання умов вказаних договорів та своєї статутної мети Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" здійснено постачання теплової енергії на протязі всього періоду передбаченого договорами та щорічними розпорядженнями виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області "Про початок та закінчення опалювального періоду", що підтверджується актами подання теплоносія на будинок та акти припинення подання теплоносія, зведеними відомостями розподілу теплової енергії, звітами про споживання (а.с. 10-20 том 1).

Позивачем виставлені відповідачу для оплати послуг за абонентське обслуговування та з постачання теплової енергії рахунки-фактури №1866 на загальну суму 106 919,23 грн. (а.с. 21-40 том 1), яких 106 547,28 грн. за теплову енергію та 371,95 грн. за абонентське обслуговування:

- від 08.12.2021 за жовтень 2021 року на суму 1 593,01 грн., який отриманий відповідачем 10.12.2021 (а.с. 41 том 1);

- від 08.12.2021 за листопад 2021 року на суму 13 593,41 грн., який отриманий відповідачем 10.12.2021 (а.с. 41 на звороті том 1);

- від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 15 387,03 грн., який отриманий відповідачем 17.01.2022 (а.с. 42 том 1);

- від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 17 447,59 грн., який отриманий відповідачем 17.02.2022 (а.с. 42 на звороті том 1);

- від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 6 970,65 грн., який отриманий відповідачем 01.06.2022 (а.с. 43 том 1);

- від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 6 611,41 грн., який отриманий відповідачем 01.06.2022 (а.с. 43 на звороті том 1);

- від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму - 669,39 грн., який отриманий відповідачем 01.06.2022 (а.с. 44 том 1);

- від 31.05.2022 за травень 2022 року на суму 22,05 грн., який отриманий відповідачем 15.06.2022 (а.с. 44 на звороті том 1);

- від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 22,05 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 45 том 1);

- від 31.07.2022 за липень 2022 року на суму 17,87 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 45 том 1);

- від 31.08.2022 за серпень 2022 року на суму 17,87 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 45 том 1);

- від 30.09.2022 за вересень 2022 року на суму 17,87 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 45 том 1);

- від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 17,87 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 45 том 1);

- від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 6 856,96 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується списком згрупованих відправлень (а.с. 46,47 том 1);

- від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 10 858,91 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується списком згрупованих відправлень (а.с. 46,47 том 1);

- від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 11 416,17 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 48 том 1);

- від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 10 605,61 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується списком згрупованих відправлень (а.с. 46,47 том 1);

- від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 6 096,89 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 48 на звороті том 1);

- від 30.04.2023 за квітень 2023 року на суму 17,70 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 49 том 1);

- від 31.05.2023 за травень 2023 року на суму 17,70 грн., який отриманий відповідачем поштою, що підтверджується списком згрупованих відправлень (а.с. 49 на звороті том 1).

Тарифи передбачено:

- за період з 25.10.2021 по теперішній час тариф за 1 Гкал 5 065, 99 грн. (з ПДВ) (згідно рішення Криворізької міської ради від 22.10.2021 №530 п.1.1.2 для потреб категорії "інші споживачі" КПТМ "Криворіжтепломережа").

Доказами подання теплоносія до будинку є акти подання та припинення подання теплоносія до нежитлових приміщень відповідача, а також відомості (звіти) по приладам обліку споживання теплової енергії. Постачання теплової енергії відповідачу позивач підтверджує актами приймання-передачі теплової енергії, актами про подачу теплової енергії та актами про припинення подачі теплової енергії.

Плата за абонентське обслуговування, визначається відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІ від 09.11.2017, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг" із змінами згідно постанови КМУ від 01.09.2021 №928.

Відповідно п. 36, п. 37 Постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідачем 16.09.2022р. сплачено 1 593,01 грн. за теплову енергію. Так, за твердженням Позивача, за період з листопада 2021 року по березень 2023 року утворилася заборгованість за теплову енергію у розмірі 104 954,27 грн. та за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021р. по 31.05.2023р., в сумі 371,95 грн., що є причиною виникнення спору.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по червень 2023 року у сумі 17 824,55 грн. та 3% річних за період з 01.02.2022 по 18.07.2023 у сумі 3 001,31 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлена претензія №1866/14227 від 30.04.2023 про сплату заборгованості (а.с. 58-61 том 1), яка останнім була залишена без відповіді та задоволення.

За наслідками розгляду позову Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд дійшов висновку, що між сторонами укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який зі свого боку був виконаний позивачем, відповідач зобов`язання з оплати наданих за цим договором послуг не виконав, доказів оплати заборгованості у розмірі 104 954,27 грн. за поставлену теплову енергію та плати за абонентське обслуговування у розмірі 371,95 грн. не надав. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку про правомірність нарахування позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат. При цьому, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, не впливають та не спростовують правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, а тому відхилені судом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних мотивів.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч.2 ст.275 Господарського кодексу України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до приписів ст. ст. 3, 4 Закону України "Про теплопостачання" від 02.05.2005р. №2633-IV, відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Основними обов`язками споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії (ч.2 ст.24 Закону України "Про теплопостачання").

Теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (ч.1 ст.25 Закону України "Про теплопостачання").

Положеннями ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що: споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплова енергія - це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Тобто, зазначеною нормою визначено обов`язкову ознаку споживача теплової енергії, а саме: споживачем теплової енергії може бути особа (ОСББ, житлово-комунальні організації, виконавці послуг), теплоспоживче обладнання якої (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування, тощо) через тепловий ввід приєднане або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

У офіційному виданні "Голос України" № 231 від 09.12.2017р. опублікований Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017р. № 2189-VІІІ.

Відповідно до п. 1 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 10.12.2017р.), та вводиться в дію з 01.05.2019р., крім окремих його положень, які вводяться в дію пізніше.

Частинами 1, 3 ст.2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VІІІ передбачено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У ст. 1 Закону № 2189-VІІІ визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частинами 1-4 ст. 19 зазначеного Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

За приписами ч. ч.1 та 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до приписів ч.2 ст.7, ч.2 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання", споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо; споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

01.05.2021р. набрав чинності Закон України від 03.12.2020р. №1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг", яким внесено зміни до Законів України що регулюють житлово-комунальні відносини, в тому числі і до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні" послуги передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

За приписами ч.5 ст.13 цього Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідно до абз.3 п.3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017р. №2189-VIII (в редакції від 01.05.2021р.) договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019р. затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Постановами Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021р. та №1023 від 08.09.2021р. внесено зміни до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових форм договорів, відповідно до яких згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги" договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності зазначених постанов.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019р. (в редакції постанови КМУ №1022 від 08.09.2021р.) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

У п.13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії зазначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст. 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

05.10.2021р. на виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги", КПТМ "Криворіжтепломережа" оприлюднило на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.

Доказів прийняття Скаржником, як власником нежитлового приміщення, рішення про вибір моделі договірних відносин з надавачем послуг з постачання теплової енергії КПТМ "Криворіжтепломережа", у визначений нормативними актами строк, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведені приписи законодавства, приймаючи до уваги відсутність відповідного рішення про вибір моделі договірних відносин та сплив 30-денного строку з моменту опублікування позивачем індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з 05.11.2021р. між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

При цьому, відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 типового індивідуального договору, про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Цей договір є публічним договором приєднання, який набуває чинності протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця (п.2 договору).

Згідно з п.5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Відповідно до п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018р. № 315 (далі - Методика).

Згідно з п. 32 типового договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 34 договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п.36 договору під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).

Згідно з п.38 договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Пунктом 41 договору передбачені обов`язки споживача, зокрема, оплачувати за надану послугу необхідно за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Статтею 14 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Тепло транспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 1, 5, 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

З урахуванням наведених правових норм, незважаючи на те, що Правилами користування тепловою енергією встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, в силу п.п.1-2, 4 зазначених Правил, останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії і в тому випадку, коли такий договір відсутній, оскільки вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Крім того, такі договори укладаються відповідно до типових договорів, а форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно Закону України "Про теплопостачання" та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, підприємство обліковує постачання теплової енергії засобами комерційного обліку, або розрахунковим способом (пропорційно).

Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів- розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Відповідно до п.18 Правил, надання послуги з постачання теплової енергії одиницею вимірювання обсягу (кількості) спожитої споживачем теплової енергії є гігакалорія (Гкал). Для переведення одиниць вимірювання теплової енергії приладами обліку застосовуються коефіцієнти 1 Гкал = 1162,2 кВт*г, 1 кВт*г = 0,000859 Гкал, 1 Гкал = 4,1868 ГДж, 1 ГДж = 0,2388 Гкал.

Комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Як вбачається з матеріалів справи, до позову Позивачем надано звіти за спірний період, в яких зазначено дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції - відомість реєстрації параметрів, одиницю виміру господарської операції - Гкал; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Наявні в матеріалах справи акти про подачу теплової енергії до житлового будинку та акти про припинення подачі теплоносія житлового будинку підтверджують факт подання теплоносія до самої споруди, а рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами у відповідності до п.п. 3, 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019р. (які діяли на час виникнення спірних правовідносин). Включення та відключення систем теплоспоживання здійснюються за графіком, узгодженим з теплопостачальною організацією.

Колегія суддів погоджуєься з висновком суду першої інсанції, що зазначеними доказами підтверджується постачання теплової енергії відповідачу у нежитлове приміщення №3 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Юрія Камінського (колишня вул. Олейнікова), загальною площею 128,5 кв.м., оскільки мережі опалення спірного приміщення відповідача не відокремлені від мереж системи опалення житлового будинку відповідно до чинного законодавства, а тому відповідач у спірний період отримував теплову енергію, які і мешканці спірного житлового будинку.

Матеріали справи свідчать, що Позивачем було здійснено нарахування відповідачу на нежитлове приміщення №3, яке вбудовано в багатоквартирні житлові будинки, за послугу з постачання теплової енергії, а також за абонентське обслуговування згідно площ відповідних приміщень, відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та з урахуванням умов індивідуального договору.

Нарахування розміру заборгованості проведено в межах подання теплоносія по спірному об`єкту, за період з 05.11.2021р. по 23.03.2023р., розподіл теплової енергії між споживачами, у спірний період, зафіксовано вузлами обліку теплової енергії відповідно до Правил користування тепловою енергією.

Плата за послугу розраховувалась за формулою Q х Т, де Q - обсяг спожитої теплової енергії, а Т - тариф, грн., за період з 25.10.2021р. по теперішній час тариф за 2 Гкал складає 5 065,99 грн. (з ПДВ) (згідно Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22.10.2021р. №530).

З 05.11.2021р., згідно з п.11 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено розмір плати за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 22,05 грн. (з ПДВ) на підставі наказу КПТМ "Криворіжтепломережа" № 712 від 03.11.2021р.; з 01.12.2021р. розмір плати за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 22,05грн. (з ПДВ) на підставі наказу КПТМ "Криворіжтепломережа" №791 від 30.11.2021р.; з 01.07.2022р. розмір плати за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 17,87 грн. (з ПДВ) на підставі наказу КПТМ "Криворіжтепломережа" №394 від 30.06.2022р.; з 01.12.2022р. розмір плати за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 17,70 грн. (з ПДВ) на підставі наказу КПТМ "Криворіжтепломережа" №773 від 29.11.2022р..

Позивачем нараховано відповідачу плату за абонентське обслуговування, за період 05.11.2021р. по 31.05.2023р., у розмірі 371,95 грн..

Зазначені суми заборгованості з оплати тепла та за абонентське обслуговування включені у рахунки, що направлялись відповідачу, що підтверджено рахунками та поштовим повідомленням про вручення відправлень, втім, не оплачені останнім.

З огляду на доведення позивачем обсягу наданої послуги з постачання тепла та за абонентське обслуговування, то вимоги і щодо стягнення основної заборгованості, і щодо абонентського обслуговування підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена ст. 625 ЦК України.

Так за ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач правомірно звернувся за захистом свого права та в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснив нарахування трьох процентів річних від простроченої суми.

Доводи Скаржниці про те, що в період зазначений у позовній заяві з 05.11.2021р. і по теперішній час, вона не користувалася спірним об`єктом нерухомості, оскільки передала вказаний об`єкт в оренду іншій особі колегія суддів відхиляє, з огляду на настпне.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного кодексу України).

01 жовтня 2018 року та 01 лютого 2022 року між Фізичною особою-підприємцем Філь Оленою Дмитрівною (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Меладзе Нисаном Ароновичем (далі - орендар) укладені договори оренди нежитлового приміщення №01-10/2018 та №02-02/2022, з урахування додаткових угоди до них, відповідно до яких орендодавець передав орендареві, а орендар прийняв у строкове платне користування приміщення за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вулиця Ю.Камінського, будинок 7, приміщення 3 та має загальну площу 128,5 кв.м. В оренду передається вся площа приміщення 128,5 кв.м.

Пунктами 3.6 договорів оренди встановлено, що оплату за телефон, теплопостачання, водопостачання, каналізацію, електроенергію, вивіз сміття здійснює орендар на підставі рахунків від відповідних служб згідно з укладеними договорами, які він повинен укласти протягом одного місяця з моменту підписання договорів.

Доказів укладення орендарем договорів з постачальниками комунальних послуг Відповідачем суду не надано.

Водночас, колегія суддів зауважує на тому, що відповідальність щодо оплати комунальних послуг було покладено на власника нерухомості відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, що не позбавляє права власника нерухомості, після набрання законної сили рішення суду звернутися з регресною вимогою до третьої особи, яка користувалася нерухомим майном в спірний період.

Посилання Скаржниці на те, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Так, позовна заява підписана представником КПТМ «Криворіжтепломережа» - адвокатом Демченко А.Г., який, на момент подання позову діяв на підставі довіреності від 31.12.2022р. №2 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 17.08.2018р. серія ДП №3811, копії яких долучено до позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 1312 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 ГПК України.

За загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із місцевим господарським судом про наявність підстав для задоволення позову.

Підсумовуючи вищевикладене, викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Відповідача.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023р. у справі № 904/5119/23 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта Фізичну особу-підприємця Філь Олену Дмитрівну.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В.Чус

Суддя М.О.Дармін