ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Справа № 915/46/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участю сторін:

від позивача (представник позивача) - в судове засідання не з`явився,

від відповідача (представник відповідача) - в судове засідання не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт", вул. Каштанова, буд. 54, м. Кагарлик, Кагарлицький район, Київська область, 09200

електронна пошта:

до відповідача: Фермерського господарства "Масляного", Садиба Сільська, буд. 1, смт. Казанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56000

про: стягнення 846 629,50 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою (вх.№652/24 від 17.01.2024) про стягнення з Фермерського господарства "Масляного" заборгованості в розмірі 761 250,38 грн., 3% річних в розмірі 5 879,39 грн., пені в розмірі 64 174,79 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 15 324,94 грн.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №АЕ-124-2510/23 від 25.10.2022 в частині своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою суду від 19.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.02.2024. Встановлено учасникам справи строк для надання заяв по суті спору.

Вказана ухвала була направлена позивачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім 20.01.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Ухвала суду від 19.01.2024 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім 20.01.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 19.02.2024, яку занесено до протоколу судового засідання підготовче засідання відкладено на 07.03.2024.

Ухвала суду від 19.02.2024 була направлена позивачу та відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана позивачем та відповідачем 19.02.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 07.03.2024, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 04.04.2024.

Вказана ухвала була направлена позивачу та відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана позивачем та відповідачем 08.03.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Позивач через систему «Електронний суд» надав заяву (вх.№4026/24 від 04.04.2024) в якій просить суд підготовче засідання призначене на 04.04.2024 проводити без участі представника позивача та призначити розгляд справи по суті. Вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.04.2024, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177, 182, 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2024.

Ухвала суду від 04.04.2024 була направлена позивачу та відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана позивачем та відповідачем 04.04.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Відповідач в судове засідання 18.04.2024 не з`явився, причини неявки не повідомив.

Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 Положення про ЄСІТС внормовано, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Згідно з пунктом 42 Положення про ЄСІТС у разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно абз.2 ч.6 ст.242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищевикладене, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача не скористався.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в судовому засіданні в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

25 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (далі - постачальник, позивач) та Фермерським господарством "Масляного" (далі - покупець, відповідач) було укладено Договір поставки №АЕ-124-2510/23 (далі - Договір), у відповідності до умов якого постачальник приймає на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність покупця товар (партію товару), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатків до нього (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.2 Договору, товаром за цим Договором є насіння та/або засоби захисту рослин, а також інший асортимент, який буде визначатися в Додатках - Специфікаціях до цього Договору.

У відповідності до п.1.3 Договору, кількість, одиниці виміру, асортимент, упаковка, ціна, вартість товару (партії товару), що поставлятиметься постачальником в адресу покупця, умови його поставки, прийняття та оплати визначаються у Додатках - Специфікаціях на кожну партію товару, що є невід`ємними частинами даного Договору.

Відповідно до п.2.1 Договору, ціна товарів визначається у Додатках - Специфікаціях. Ціна товарів включає вартість тари, пакування й маркування, а також податок на додану вартість, що нараховується згідно із законодавством України.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що загальна орієнтовна ціна Договору залишається відкритою, а остаточна сума Договору складає суму всіх видаткових накладних, на підставі яких здійснюється поставка товару за даним Договором окремими партіями, та визначається виходячи із встановлених цін на товар.

Згідно п.3.1 Договору, основні умови оплати товару (форма, розміри та строки оплати) визначаються Додатками - Специфікаціями до Договору з урахуванням положень, визначених цим розділом Договору, та можуть передбачати як повну або часткову передплату за партію товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок постачальника до фактичного відвантаження товару, так і оплату за партію товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок постачальника після фактичного відвантаження товару, що зазначається у Додатках - Специфікаціях.

У відповідності до п.4.1 Договору, товар, що постачається постачальником протягом дії цього Договору, замовляється та оплачується покупцем, та відвантажується постачальником партіями відповідно до підписаних Додатків - Специфікацій, або їх частинами.

Відповідно до п.4.2 Договору, для отримання товару покупець повинен надіслати постачальнику замовлення на поставку поштою, факсимільним зв`язком чи по електронній пошті. Номенклатура товарів, їх кількість та періодичність замовлень визначаються покупцем самостійно, якщо інше не передбачено спеціальними домовленостями сторін (зокрема заздалегідь погодженим сторонами планом поставок).

У відповідності до п.4.5 Договору, зобов`язання постачальника з поставки товару покупцю вважається виконаним, а право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі йому товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної на цей товар.

Відповідно до п.5.1 Договору, приймання товару покупцем за кількість підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною. Після приймання товару за кількістю, претензії покупця щодо кількості, пакування (крім претензій щодо нестач товару всередині упаковки або тари) чи зовнішнього вигляду товару не приймаються. Покупець зобов`язується після прийняття товару (партії товару) підписати видаткову накладну та передати її постачальнику, та або направити засобами поштового зв`язку на адресу постачальника не пізніше 2-х банківських днів (п.5.2 Договору).

Пунктом 5.4 Договору визначено, що доказами поставки товару (партії товарів) можуть бути: реєстрація постачальником податкової накладної в ЄДРПНВ, якщо така накладна реєструється по факту поставки; відображення відповідної поставки у податковому обліку покупця; інші документи.

Згідно п.12.1 Договору, договір набуває чинності з моменту його підписання та завірення печатками сторін і діє до 31 грудня 2023 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від обов`язку погашення своїх грошових зобов`язань та відповідальності за порушення умов цього Договору (п.12.2 Договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем було складено та підписано Додаток - Специфікацію №3 від 09.03.2023 до Договору поставки №АЕ-124-2510/23 від 25.10.2022 (а.с.30), відповідно до якої постачальник постачає товар: - раундап Макс в.р., 20 л у кількості 600 л. за ціною - 506,36 грн. без ПДВ на загальну суму 303 816,00 грн. без ПДВ; - галас Гербіцид у кількості 15 л. за ціною 1 115,22 грн. без ПДВ на загальну суму 16 728,30 грн. без ПДВ; - дікопур ТОП 464, в.р.к. у кількості 30 л., за ціною 404,45 грн. без ПДВ на загальну суму 12 133,50 грн. Всього товарну на суму 399 213,36 грн. з ПДВ.

У відповідності до п.5 вказаної Специфікації, оплата здійснюється у наступному порядку: 20% від вартості товару що становить 79 842,67 грн. сплачується покупцем до 20 березня 2023 року, 80% від вартості товару, що становить 319 370,69 грн. сплачується покупцем до 10 жовтня 2023 року.

Згідно п.7 вказаної Специфікації, вона доповнює Договір поставки №АЕ-124-2510/23 від 25.10.2022 та є його невід`ємною частиною.

Також, між позивачем та відповідачем було складено та підписано Додаток - Специфікацію №4 від 29.03.2023 до Договору поставки №АЕ-124-2510/23 від 25.10.2022 (а.с.31), відповідно до якої постачальник постачає товар: ЛГ 50797 КЛП Круїзер, насіння соняшнику у кількості 60 міш. За ціною 6 464,78 грн. без ПДВ на загальну суму 387 886,80 грн. без ПДВ. Загальна вартість партії товару становить 442 190,95 грн. з ПДВ.

У відповідності до п.5 Специфікації №4, оплата здійснюється у наступному порядку: 20% від вартості товару що становить 88 438,19 грн. сплачується покупцем до 10 квітня 2023 року, 80% від вартості товару, що становить 353 752,76 грн. сплачується покупцем до 10 жовтня 2023 року.

Згідно п.7 Специфікації №4, вона доповнює Договір поставки №АЕ-124-2510/23 від 25.10.2022 та є його невід`ємною частиною.

Між позивачем та відповідачем було складено та підписано Додаток - Специфікацію №6 від 28.04.2023 до Договору поставки №АЕ-124-2510/23 від 25.10.2022 (а.с.32), відповідно до якої постачальник постачає товар: Авіатор Хрro ЕС, К.Е. у кількості 50 л. За ціною 2 178,39 грн. без ПДВ на загальну суму 108 919,50 грн. без ПДВ. Загальна вартість партії товару становить 130 703,40 грн. з ПДВ.

У відповідності до п.5 Специфікації №6, оплата здійснюється у наступному порядку: 50% від вартості товару що становить 65351,70 грн. сплачується покупцем до 10 травня 2023 року, 50% від вартості товару, що становить 65 351,70 грн. сплачується покупцем до 10 жовтня 2023 року.

Згідно п.7 Специфікації №6, вона доповнює Договір поставки №АЕ-124-2510/23 від 25.10.2022 та є його невід`ємною частиною.

Судом встановлено, що на виконання умов договору та Специфікацій позивачем (постачальником) поставлено відповідачу (покупцю) товар на загальну суму 972 107,71 грн., що підтверджується:

- видатковою накладною №3306 від 02.05.2023 на суму 130 703,40 грн., яка підписана сторонами без зауважень (а.с.55);

- видатковою накладною №2958 від 25.04.2023 на суму 442 190,95 грн., яка підписана сторонами без зауважень (а.с.56);

- видатковою накладною №1666 від 31.03.2023 на суму 384 653,16 грн., яка підписана сторонами без зауважень (а.с.57);

- видатковою накладною №3859 від 09.05.2023 на суму 14 560,20 грн., яка підписана сторонами без зауважень (а.с.58).

Позивач у позові зазначає, що відповідач за поставлений товар розрахувався частково на суму 210 857,33 грн., у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість у розмірі 761 250,38 грн. (972 107,71 грн. - 210 857,33 грн.)

З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що останній, всупереч умовам Договору та приписам чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплатив вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 761 250,38 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Згідно вимог ст.712 Цивільного Кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (Товари), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного Кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст.530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п.1 ст.193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 761 250,38 грн. за поставлений товар є обґрунтованими відповідно до вимог Закону та Договору та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Відповідно ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд зауважує, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с.7) нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 5 879,39 грн. нараховані за період з 11.10.2023 по 12.01.2024 на суму заборгованості 761 250,38 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд зазначає, що він не суперечить вимогам законодавства та є арифметично правильним, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Також, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні у розмірі 15 324,94 грн. за період жовтень 2023 року - грудень 2023 року на суму заборгованості 761 250,38 грн.

Судом за допомогою програми "IpLех" перевірений розрахунок інфляційних за період з жовтня 2023 року по грудень 2023 року та визначено що розмір інфляційних становить 15 325,55 грн., але враховуючи принцип диспозитивності стягненню підлягають інфляційні у розмірі 15 324,94 грн. які заявлені позивачем в позовній заяві.

Щодо стягнення з відповідача пені слід зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного Кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

У відповідності до п.7.2 Договору, при порушенні строків оплати поставленого товару, які визначені Додатками - Специфікаціями, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочки, від вартості несплаченого товару, за кожен день прострочення платежів.

Так, позивач згідно наданого до суду розрахунку нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 64 174,79 грн. за період з 11.10.2023 по 12.01.2024 на суму заборгованості 761 250,38 грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що він не суперечить вимогам законодавства та є арифметично правильним, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару, відповідач, у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність порушених прав позивача, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Масляного" (Садиба Сільська, буд. 1, смт. Казанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (вул. Каштанова, буд. 54, м. Кагарлик, Кагарлицький район, Київська область, 09200, ) заборгованості в розмірі 761 250,38 грн., 3% річних в розмірі 5 879,39 грн., пені в розмірі 64 174,79 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 15 324,94 грн. та судовий збір у розмірі 12 699,44 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 29.04.2024.

Суддя Н.О. Семенчук