ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" квітня 2024 р. Справа№ 873/32/24

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Коробенко Г.П.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 18.04.2024

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно -фінансового бізнесу"

у третейській справі №29/23 (третейський суддя Мамченко Ю.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейс Груп" та ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейс Груп" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно -фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі №29/23 позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейс Груп" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" заборгованість за Кредитним договором №011/3158/00814938 від 11.02.2020 у сумі 200 838 гривень 62 копійки.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейс Груп" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" третейська збір у сумі 2408 гривень 38 копійок, по 1204 гривень 19 копійок з ожного.

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно -фінансового бізнесу" у третейській справі №29/23.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяві Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" присвоєно №873/32/24 та передано на розгляд головуючому судді (судді-доповідачу) Коробенку Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суді від 15.03.2024 розгляд заяви призначено на 02.04.2024.

Через підсистему "Електронний суд" 29.03.2024 від заявника надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Через підсистему "Електронний суд" 02.04.2024 від ОСОБА_1 надійшов відзив на заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, в якому останній просить відмовити у задоволенні вказаної заяви, в обгрунтування чого зазначив про те, що він не приймав участь в розгляді справи в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", та в договорі з ОСОБА_1 , як з поручителем, непердбачено можливість розгляду спорів між сторонами будь-яким третейським судом.

Розгляд заяви відкладався.

Через підсистему "Електронний суд" 15.04.2024 від заявника надійшли заперечення на відзив ОСОБА_1 .

На адресу Північного апеляціного господарського суду 18.04.2024 від заявника надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 18.04.2024 учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, враховуючи заяву АТ "Райффайзен Банк" про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності сторін у справі.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, встановив наступне.

Згідно ст. 352 ГПК України, питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу про видачу наказу або про відмову у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до частини першої ст.5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст.327 ГПК України та пункту 1-1 частини першої ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з частиною третьою ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до статті 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться в частині шостій ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України, статті 56 Закону України "Про третейські суди". Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 876/32/20.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

У пункті 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до частин 1, 4-6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Наявність між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" є першочерговою, обов`язковою та безумовною підставою для віднесення справи до підвідомчості третейських судів, а відсутність такої угоди між сторонами спору, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду такої спору третейським судом, тобто засвідчує непідвідомчість справи цьому суду.

Як вбачається зі змісту рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі №29/23, яке прийнято суддею Мамченко Ю.В., предметом розгляду в зазначеній справі є вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейс Груп" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором № 011/3158/00814938 від 11.02.2020 у розмірі 220 089,64 грн.

В кредитному договорі № 011/3158/00814938 від 11.02.2020 міститься третейське застереження, у відповідності до якого сторони погодили, що всі спори між сторонами, які виникають за договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. У разі виникнення спору між сторонами та його розгляду третейським судом, такий розгляд буде здійснюватись згідно з Регламентом відповідного третейського суду. Підписанням договору кожна із сторін засвічує, що ознайомилася з регламентом та іншою інформацією про третейський суд станом на день укладення договору на сайті відповідних третейських судів. Сторони погоджуються з тим, що третейський розгляд спору здійснюється третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається в порядку та у строки, передбачені відповідним регламентом. У разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України (п.11.4 Кредитного договору).

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі №29/23 не скасовано компетентним судом; дана справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Вказане рішення підписано третейським суддею Мамченко Ю.В. та президентом Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", а також скріплено печаткою Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

В матеріалах справи відсутні докази виконання ТОВ "Ейс Груп" рішення третейської справи станом на момент звернення Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" із заявою про видачу виконавчого документа (20.02.2024) та на момент розгляду цієї заяви господарським судом (18.04.2024).

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що рішенням третейського суду у справі № 29/23 суму заборгованості за кредитним договором стягнуто солідарно з ТОВ "Ейс Груп" як позичальника та ОСОБА_1 як поручителя.

Однак, зі змісту договору поруки, укладеного між Банком та поручителем вбачається, що останній не містить третейського застереження про передачу спору між Банком та поручителем, у разі його виникнення, на вирішення третейським судом. Доказів укладення окремої третейської угоди між Банком та поручителем матеріали справи також не містять.

Укладення між банком та позичальником третейської угоди, що міститься в умовах кредитного договору не передбачає автоматичного поширення цієї третейської угоди на відносини з поручителями за договорами поруки, які такої (третейської) угоди не містять. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 873/117/21, від 06.10.2021 у справі № 873/105/21, від 20.01.2022 у справі № 803/124/20, від 21.12.2023 у справі № 873/284/23.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди.

Отже, оскільки спір між Банком і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором не підвідомчий третейському суду, заява АТ "Райффайзен банк Аваль" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі № 29/23 підлягає задоволенню лише в частині вимог банку до ТОВ "Ейс Груп".

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 876/73/20, від 30.09.2021 у справі № 873/96/21 та від 12.10.2021 у справі № 873/117/21.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви АТ "Райффайзен банк Аваль" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі №29/23 та про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі №29/23 про стягнення з "Ейс Груп" на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором № 011/3158/00814938 від 11.02.2020 року у розмірі 200 838,62 грн та про стягнення з "Ейс Груп" на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" третейського збору у розмірі 2 408,38 грн.

Відтак, у задоволенні заяви АТ "Райффайзен банк Аваль" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі №29/23 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" заборгованості за кредитним договором №011/3158/00814938 від 11.02.2020 у розмірі 200 838,62 грн та третейського збору у розмірі 1 204,19 грн слід відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розподіляються у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі №29/23 задовольнити частково.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 19.01.2023 у третейській справі №29/23.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейс Груп" () на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () заборгованість за Кредитним договором №011/3158/00814938 від 11.02.2020 у сумі 200 838 (двісті тисяч вісімсот тридцять вісім) грн 62 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейс Груп" () на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () третейський збір у сумі 2 408 (дві тисячі чотириста вісім) грн 38 коп.

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен банк" в частині вимог до ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейс Груп" () на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () витрати по сплаті судового збору в сумі 757 (сімсот п`ятдесят сім) грн 00 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30.04.2024 після виходу з відпустки судді Коробенка Г.П.

Суддя Г.П. Коробенко