ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2024 Справа № 917/432/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лютенської сільської ради

про стягнення 334 216,83 грн

без виклику представників сторін

установив:

До Господарського суду Полтавської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з позовом до Відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лютенської сільської ради про стягнення 334 216,83 грн за договором постачання природного газу № 15-1076/21-БО-Т від 05.11.2021, з яких 255 923,10 грн основного боргу, 61 720,18 грн пені, 3951,51 грн - 3% річних, 12 622,04 грн інфляційних втрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не повністю оплатив природний газ, поставлений по договору постачання природного газу № 15-1076/21-БО-Т від 05.11.2021.

Ухвалою від 18.03.2024 суд встановив відповідачу строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 18.03.2024 вручена відповідачу 21.03.2024 (а.с. 46). Отже, кінцевий строк для подачі відзиву 05.04.2024.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно із ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2024 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с. 39).

Ухвалою від 18.03.2024 суд відкрив провадження у справі № 917/432/24, визнав справу малозначною, призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи (а.с. 42-43).

Вказана ухвала суду надсилалась сторонам, зокрема доставлена позивачу та представнику позивача в їх електронні кабінети у підсистемі Електронний суд (довідки про доставку електронного листа від 18.03.2024, а.с. 44, 45); відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 41) та отримана 21.03.2024 відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 46).

Відповідно до ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2), день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3).

Отже, ухвала від 18.03.2024 доставлена сторонам в установленому порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано у нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

05.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», ЕІС-код 56Х10Х (далі позивач, постачальник) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лютенської сільської ради, ЕІС-код 56ХS05 (далі - відповідач, споживач, Відділ освіти) було укладено договір постачання природного газу № 15-1076/21-БО-Т (далі Договір, а.с. 10-15).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2 Договору).

У п. 2.1 Договору визначено обсяги постачання газу та період: жовтень 2021 грудень 2022.

У п. 1.4 Договору вказано, що споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та Оператором газорозподільчої мережі (Оператор ГРМ) та присвоєний Оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та Оператором газотранспортної системи (Оператор ГТС) та присвоєний Оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі).

У разі якщо об`єкти споживача підключені до газорозподільних мереж, розподіл природного газу, який постачається за цим договором, здійснює оператор газорозподільних мереж, а саме ПрАТ «Гадячгаз», з яким споживач уклав відповідний договір.

Згідно з п. 3.1 Договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

За п. 3.5 Договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 3.5.2 Договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п. 3.5.3 Договору).

За п. 3.5.4 Договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:

ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ 13 658,42 грн,

крім того податок на додану вартість за ставкою 20 %,

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 554,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

У 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставку Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 13.1 Договору цей договір діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

У Додатковій угоді № 1 від 29.08.2022 (а.с. 15-16) сторони встановили загальна ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ в сумі 16 553,89 грн.

У додатковій угоді № 2 від 31.12.2022 (а.с. 17) сторони змінювали обсяги постачання газу у період: жовтень 2021 грудень 2022.

В підтвердження постачання відповідачу природного газу протягом з листопада 2021 по квітень 2022 та з жовтня 2022 по грудень 2022 позивач склав акти приймання-передачі природного газу:

акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 на суму 73 632,84 грн (а.с. 18);

акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 на суму 287 741,54 грн (а.с. 18, зворот);

акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 на суму 549 460,21 грн (а.с. 19);

акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022 на суму 332 735,30 грн (а.с. 19, зворот);

акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 на суму 272 644,31 грн (а.с. 20);

коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022 на суму (-245,39) грн (коригування за березень 2022), (а.с. 20, зворот);

акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2022 на суму 231,55 грн (а.с. 21);

акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2022 на суму 81 395,46 грн (а.с. 21, зворот);

акт приймання-передачі природного газу від 31.11.2022 на суму 239 253,32 грн (а.с. 22);

акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 на суму 287 507,92 грн (а.с. 22, зворот).

Як свідчать вказані акти, поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2 124 357,06 грн.

У позові позивач вказує, що відповідач за отриманий природний газ розрахувався частково, в сумі 1 868 433,96 грн (розрахунок основного боргу - а.с. 9), заборгованість відповідача становить 255 923,10 грн.

З огляду на це позивач заявив до стягнення з Відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лютенської сільської ради 255 923,10 грн основного боргу за поставлений природний газ, 61 720,18 грн пені, 3951,51 грн - 3% річних, 12 622,04 грн інфляційних втрат.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п. 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі - акт), підписані уповноваженим представником постачальника (пп.3.5.2 договору).

Об`єми споживання природного газу підтверджується роздруківками з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача.

На підтвердження виконання зобов`язань з поставки відповідачу природного газу протягом періодів листопад 2021 - квітень 2022 та жовтень-грудень 2022 позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2 124 357,06 грн, що підтверджується двостороннє підписаними актами приймання-передачі природного газу за періоди листопад 2021-квітень 2022 та жовтень-листопад 2022 (а.с. 18-22), акт за грудень 2022 не підписаний споживачем (а.с. 22, зворот), однак направлявся на електронну відповідача, зазначену в Договорі (а.с. 31), та засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача (а.с. 31-33).

Так, акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 отриманий відповідачем 15.02.2023 (поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с. 33).

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (пп.3.5.3 договору).

Згідно з пп. 3.5.4 договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ITC обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

У визначений договором строк відповідач не повернув підписаний акт приймання-передачі за грудень 2022, а також не надав мотивовану відмову від його підписання, матеріали справи не містять будь-яких заперечень щодо обсягів споживання відповідачем природного газу, факт постачання природного газу у визначених обсягах за спірний період відповідачем не спростовано.

В акті приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 позивач вказав обсяг спожитого відповідачем протягом грудня 2022 року природного газу: 17,36800 тис.куб.м, загальну вартість: 287 507,92 грн.

У преамбулі договору від 05.11.2021 № 15-1076/21-БО-Т вказано, що він укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», ЕІС-код 56Х10Х та Відділом освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лютенської сільської ради, ЕІС-код 56ХS05 (а.с. 10-15).

У додатковій угоді № 2 від 31.12.2022 (а.с. 17) сторони змінювали обсяги постачання газу у період: жовтень 2021 грудень 2022, зокрема встановили, що протягом грудня 2022 постачальник передає споживачу 17,368 тис.куб.м природного газу.

А у п.4 Додаткової угоди № 1 від 29.08.2022 (а.с. 15-16) сторони встановили ціну газу за 1000 куб.м без ПДВ 13 658,42 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20 %, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - Кодекс ГТС).

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

У листі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» від 22.01.2024 (а.ч.23-28) підтверджено, що споживач з ЕІС-кодом 56ХS05 внесений в алокацію постачальника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у період з 01.12.2021 по 31.12.2022, зокрема з 01.12.2022 по 31.12.2022 цей споживач використав 17368,00 куб.м. природного газу вказаного постачальника.

Вказане також підтверджується Інформацією з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS05 (а.с.24-28), де вказано, що за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 цей споживач спожив 17368,00 куб.м. природного газу від постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», ЕІС-код 56Х10Х .

Отже, матеріалами справи підтверджується факт включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника (позивача) в інформаційній платформі та присвоєння EIC-коду споживачу 56ХS05; постачальником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Також належними доказами підтверджено, що відповідач спожив 17368,00 куб.м. природного газу від постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Вказані обсяги споживання позивач зазначив у акті приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 за грудень 2022 року (а.с. 22, зворот).

Вказана у цьому акті ціна та загальна вартість природного газу визначена у відповідності до п.4 Додаткової угоди № 1 від 29.08.2022 (а.с. 15-16).

Отже, матеріалами справи підтверджується факт постачання відповідачу протягом грудня 2022 року природного газу у обсязі 17,36800 тис.куб.м, загальною вартістю 287 507,92 грн.

Таким чином, суд визнає необґрунтованою відмову відповідача від підписання акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2022. Непідписання цього акту не є підставою для несплати вартості спожитого природного газу.

Таким чином, відповідач має заборгованість у розмірі 255 923,10 грн за природний газ, поставлений протягом грудня 2022 року.

Відповідно до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд враховує встановлений законом принцип змагальності сторін, та вірогідності доказів, згідно з яким наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідач до суду не надав.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 255 923,10 грн заборгованості за договором постачання природного газу № 15-1076/21-БО-Т від 05.11.2021, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідач їх не спростував, а тому в ці вимоги підлягають задоволенню.

Позивач заявив вимоги про стягнення 61 720,18 грн пені, 3951,51 грн - 3% річних, 12622,04 грн інфляційних втрат, оскільки відповідач допускав прострочення платежів за природний газ, поставлений у грудні 2021 та у лютому, березні, квітні, грудні 2022.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

У пункті 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або отроків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставку Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Як свідчить поданий розрахунок позивача (а.с.7, 9) відповідач допускав прострочення платежів за природний газ, поставлений у грудні 2021 та у лютому, березні, квітні, грудні 2022. Це також підтверджується Інформацією АТ «Ощадбанк`за період з 05.112021 по 18.07.2023 (а.с.35-37). Отже, наявні підстави для нарахування пені за періоди прострочення.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені в сумі 61 720,18 грн за період з 16.02.2022 по 30.06.2023 (поетапно), (а.с. 7-8), суд прийшов до висновку, що вимоги про стягнення пені відповідають нормам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказані нормативні положення, позивач провів розрахунок інфляційних втрат в розмірі 12 622,04 грн. за період червень 2022 та з березня по червень 2023 та 3 % річних в розмірі 3 951,51 грн за період з 16.02.2022 по 30.06.2023 (поетапно), (розрахунок - а.с. 7-8).

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд прийшов до висновку про його правильність.

Зазначені вимоги відповідають положенням чинного законодавства України, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Перевірка правильності розрахунку пені, 3% річних та втрат від інфляції здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій та розрахунок залучений до матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, суд повністю задовольняє вимоги про стягнення Відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лютенської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 255923,10 грн основного боргу за природний газ, поставлений за договором постачання природного газу № 15-1076/21-БО-Т від 05.11.2021, 61 720,18 грн пені, 3951,51 грн - 3% річних, 12622,04 грн інфляційних втрат.

Позивач у позові прохає покласти на відповідача судові витрати.

За подачу цього позову позивач сплатив 4010,60 грн судового збору за платіжною інструкцією № від 13.02.2024 (а.с. 5). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 14.02.2024 (а.с. 40).

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача повністю.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Керуючись статтями 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту виконавчого комітету Лютенської сільської ради (вул. Дружби, буд. 61, с. Лютенька, Миргородський район, Полтавська область, 37353; ідентифікаційний код 44116184) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 42399676) 255923 грн 10 коп. основного боргу, 61720 грн 18 коп. пені, 3951 грн 51 коп. три проценти річних, 12622 грн 04 коп. інфляційних втрат, 4010 грн 60 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 26.04.2024.

Суддя Т. М. Безрук