ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" травня 2024 р. Справа№ 911/1785/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Шевчук С.Р.

Євсікова О.О.

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву

ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 911/1785/22

апеляційне провадження за апеляційними скаргами

Садівницького товариства "Рябина"

на рішення господарського суду Київської області від 20.11.2023 (повне рішення складено 29.01.2024)

у справі № 911/1785/22 (суддя Ярема В.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Садівницького товариства "Рябина"

про визнання недійсними рішень загальних зборів членів товариства, скасування запису

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Садівницького товариства "Рябина" (далі - СТ "Рябина"; відповідач) (з урахуванням уточненої редакції, прийнятої судом до розгляду), у якому просила:

визнати недійсними рішення СТ "Рябина", оформлені протоколом загальних зборів членів СТ "Рябина" № 1 від 28.08.2019;

скасувати запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - СТ "Рябина", а саме щодо зміни інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державного реєстратора Виконавчого комітету Української міської ради Київської області Коваль Альбіни Володимирівни від 30.08.2019 № 3001601.

Позов обґрунтовано порушенням процедур скликання та проведення загальних зборів товариства та відсутністю кворуму на таких зборах.

Рішенням господарського суду Київської області від 20.11.2023 у справі №911/1785/22 позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням, СТ "Рябина" оскаржило його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 у складі колегії суддів: Ходаківська І.П. - головуюча, Демидова А.М., Владимиренко С.В. відкрито апеляційне провадження апеляційне провадження за апеляційною скаргою СТ "Рябина" на рішення господарського суду Київської області від 20.11.2023 у справі № 911/1785/22; апеляційну скаргу призначено до розгляду на 15.05.2024.

25.04.2024 через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову у цій справі, у якій заявник просить:

вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, в тому числі: Міністерству юстиції України; центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям; територіальним органам Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, проводити реєстраційні дії щодо садівницького товариства "Рябина" (ідентифікаційний код юридичної особи 23568832), на підставі рішень загальних зборів членів СТ "Рябина", які були прийняті на загальних зборах членів 28.04.2024.

Заява обґрунтована посиланням на те, що:

оспорюваними рішеннями, оформленими протоколом загальних зборів членів СТ "Рябина" № 1 від 28.08.2019, окрім іншого, було обрано членів правління та голови СТ "Рябина", членів ревізійної комісії;

дана судова справа розглядалась з 2022 року і весь цей час СТ "Рябина" перебувало під контролем незаконно обраних осіб, а рішення господарського суду Київської області від 20.11.2023 у справі № 911/1785/22 фактично припиняє їх повноваження;

від інших членів товариства позивачка дізналась про надходження повідомлень з оголошенням про проведення 28.04.2024 загальних зборів СТ "Рябина" з питанням першим порядку денного - затвердження дійсної кількості членів СТ "Рябина", обрання;

ОСОБА_2 та інші особи, ігноруючи рішення господарського суду Київської області від 27.09.2023 у справі №911/1542/23, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від №911/1542/23 (яким задоволено позов ОСОБА_1 до СТ "Рябина" та визнано недійсними рішення загальних зборів учасників товариства, оформлені протоколом № 3 від 07.05.2023) вчиняють дії для збереження контролю над СТ "Рябина" і намагаються легімітизувати власні повноваження шляхом створення чергового протоколу загальних зборів, що буде аналогічним протоколам № 3 від 07.05.2023 та протоколу № 1 від 28.08.2019 (є предметом розгляду у справі, що переглядається №911/1785/22);

дії ОСОБА_2 та пов`язаних з ним осіб, в тому числі заплановані на 28.04.2024 загальні збори, фактично виключають ефективність захисту порушеного права та призводять до ініціювання нових судових процесів.

Як зазначає заявник, після створення 28.04.2024 чергового, незаконного протоколу загальних зборів СТ "Рябина", рішення про обрання голови товариства фактично легімітизує повноваження ОСОБА_2 та буде внесено запис у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і лише вжиття заходів забезпечення позову надасть можливість ефективно захистити права позивачки та забезпечити реальне виконання судових рішень у цій справі.

Склад суду змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024 та ухвали суду від 01.05.2024.

Колегія суддів, розглянувши заяву про забезпечення позову не знайшла підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з положеннями частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Суд зазначає, що, оскільки у даному випадку позивач мав намір звернутися до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 30.09.2020 у справі №910/19113/19, від 30.11.2020 у справі 910/217/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 13.05.2021 у справі №916/2761/20).

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

Таким чином, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Також слід звернути увагу, що згідно із частиною четвертою статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зокрема вказує на те, що від інших членів товариства йому стало відомо про надходження повідомлень з оголошенням про проведення 28.04.2024 загальних зборів СТ "Рябина" щодо затвердження дійсної кількості членів СТ "Рябина" та обрання.

На підтвердження своїх доводів про необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник долучив копію листа-відповіді тимчасово виконуючого обов`язки начальника СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області, капітана поліції - О.В. Горбаченка (на адвокатський запит адвоката Онищенка Т.О.), у якому повідомляється про:

проведення досудового розслідування за фактом вчинення окремими членами СТ "Рябина" дій, правомірність яких оспорюється, щодо обмеження корпоративних прав учасників товариства;

отримання фактів повторної спроби "рейдерського захоплення" СТ "Рябина", шляхом проведення загальних зборів учасників товариства 28.04.2024;

правомірність проведення загальних зборів учасників товариства є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Також заявником долучено роздруківки скріншотів екрану мобільного телефону з мобільного додатка "Viber" про інформування членів садового товариства про проведення зборів 28.04.2024.

Однак з наданих заявником доказів не вбачається за можливе встановити перелік питань порядку денного зборів, які мали відбутися 28.04.2024.

Жодних доказів факту проведення таких зборів та прийняття на них певних рішень, на підставі яких підлягають внесенню реєстраційні записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо товариства, на час розгляду заяви про забезпечення позову матеріали справи не містять.

З наданих заявником роздруківок скріншотів неможливо ідентифікувати особу, яка надсилала такі повідомлення і в тексті цих повідомлень взагалі відсутня згадка про СТ "Рябина".

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже матеріали заяви не містять належних доказів, які б підтверджували наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсними рішень загальних зборів членів СТ "Рябина", оформлених протоколом № 1 від 28.08.2019, про обрання членів та голови правління садівницького товариства та членів його ревізійної комісії та скасування відповідного реєстраційного запису.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову забезпечить ефективний захист прав позивачки, оскільки недійсні рішення загальних зборів є недійсними з моменту їх прийняття та не породжують жодних юридичних наслідків. У цьому висновку суд звертається до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.04.2022 у справі № 922/3109/21.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, з урахуванням наведеного у сукупності, колегія дійшла висновку, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову не відповідають вимогам статей 136, 137 ГПК України щодо доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачки у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, тому суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за результатами розгляду заяви про забезпечення позову покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 136-140, 236 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 911/1785/22.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову покласти на заявника.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її підписання суддями і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст ухвали складено - 01.05.2024.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.Р. Шевчук

О.О. Євсіков