УХВАЛА

м. Київ

30.04.2024Справа № 910/17590/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"

до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

третя особа Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 3 967 865,75 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (далі - ТОВ "Запоріжжяелектропостачання", позивач) до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - ДП "АМПУ", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 3 967 865,75 грн. за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 18.04.2022.

Ухвалою суду від 21.11.2023 позов залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків позовної заяви 5 днів з дня вручення цієї ухвали.

28.11.2023 позивачем подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

В підготовчих засіданнях неодноразово оголошувались перерви.

15.04.2024 в підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/17590/23.

Так, у поданому клопотанні відповідач просить суд зупинити провадження у справі № 910/17590/23 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 30.04.2024.

30.04.2024 в підсистему в підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/17590/23 від 15.04.2024.

В поданих запереченнях представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/17590/23, оскільки, за твердженням відповідача, правовідносини у справах № 908/1162/23 та № 910/17590/23 не є подібними (тотожними, аналогічними, схожими) з огляду на різні предмети спору, фактичні обставини та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

30.04.2024 в підготовче засідання з`явились представники позивача, відповідача та Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго".

В підготовчому засіданні судом розглянуто клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/17590/23.

Представник позивача та третьої особи клопотання про зупинення провадження у справі №910/17590/23 підтримали, представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання.

В обґрунтування свого клопотання представник позивача зазначив, що предметом позову у справі №910/17590/23 є стягнення з відповідача у розмірі 3 967 865,75 грн. заборгованості за спожиту/використану електричну енергію за період з квітня по грудень 2022, електроенергія поставлялася на територію, тимчасово окуповану Російською Федерацією.

Відтак, предметом дослідження в цій справі є факт постачання позивачем та споживання в спірний період відповідачем електроенергії на об`єктах, що розташовані на тимчасово окупованій території: м. Бердянськ, Запорізької області.

При цьому, відповідно ч. 2 статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Як встановлено судом, ухвалою від 27.03.2024 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі 908/1162/23 справу № 908/1162/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Передача справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зумовлена тим, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/8358/19 наголосив, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 233/2021/19 конкретизувала власні правові висновки та правові висновки Верховного Суду України щодо критеріїв встановлення подібності правовідносин, визначивши, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними в порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом.

Якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, стосовно якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність треба також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, оскільки у справі № 908/1162/23 вирішується спір у подібних правовідносинах (постачання електроенергії на тимчасово окуповані території України), господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 910/17590/23 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 234, п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" про зупинення провадження у справі № 910/17590/23 задовольнити.

Провадження у справі № 910/17590/23 зупинити до закінчення перегляду справи №908/1162/23 у касаційному порядку.

Зобов`язати учасників судового процесу негайно повідомити Суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у даній справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

(Повний текст ухвали складено та підписано 03.05.2024)

Суддя Борисенко І.І.