ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" квітня 2024 р. Справа№ 910/12559/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кулік С.В., Сімонова Є.О. за довіреностями;

від відповідача: Морастирський Д.О., Самсонович О.А., Кулинич В.П. за довіреностями;

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 (повний текст підписано 31.10.2023)

у справі №910/12559/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

про визнання зобов`язань припиненими,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023.

Розгляд апеляційної скарги відбувається по суті, у судовому засіданні було оголошено перерву на 16 год. 00 хв. 30.04.2024 після пояснень представників сторін та дослідження матеріалів справи.

30.04.2024, безпосередньо перед початком судового засідання, позивач подав клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи Верховним Судом та клопотання про призначення комплексної експертизи.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлені клопотання.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти заявлених клопотань.

Ухвалами судом було відмовлено у задоволенні клопотань позивача про зупинення провадження та про призначення експертизи.

Не погоджуючись із вказаними процесуальними рішеннями суду, представники позивача негайно після оголошення ухвал про відхилення клопотань заявили усний відвід суддям Козир Т.П., Агриковій О.В, Мальченко А.О.

Частиною 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України ) встановлено, що якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відвід суддям заявлено безпосередньо у судовому засіданні, а тому, згідно наведених положень ст.39 ГПК України, питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне усну заяву представників позивача про відвід суддів залишити без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.4, 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому у відповідності до частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Представники позивача, в якості підстави для відводу колегії суддів, посилались на те, що судом відмовлено у задоволенні клопотань позивача, що, на думку заявників, свідчить про упередженість суддів.

Однак, відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 2 ст.42 ГПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані, у тому числі, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17)

Згідно пункту 1 частини 2 статті 43 ГПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальним законом вимагається та забезпечується належна поведінка сторони в господарському суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто, використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства, отже, зловживає ним.

Дії представників позивача щодо заявлення відводу безпосередньо у судовому засіданні, з підстав, які прямо суперечать положенням частини 4 статті 35 ГПК України, ставлять під сумнів їх бажання розглядати апеляційну скаргу впродовж розумного строку, оскільки останні фактично спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу та перешкоджання іншим учасникам процесу використовувати наявні засоби правового захисту, відтак, є зловживанням учасником справи своїми процесуальним правами.

Згідно частини 3 статті 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд, з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись ст.ст. 32-39, 207 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відвід, заявлений у судовому засіданні суддям Козир Т.П., Агриковій О.В, Мальченко А.О. залишити без розгляду.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Повний текст ухвали складено 01.05.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко