РІШЕННЯ

19 квітня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/767/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

за участі секретаря судового засідання Петрик І.В.

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАНЕТАІНКС", вул. Костянтинівська, 32-Б, м. Київ,04071

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХРИСТИНА", вул. Замость, 4, м. Бережани, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47501

про: стягнення 601 904, 84грн, з яких: 564 614,56грн заборгованість, 16 307,64грн 3% річних, 20 982,65грн інфляційні втрати.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Ухвалою суду від 20.11.2023 позовну заяву №42 вiд 06.11.2023 (вх. №843 вiд 14.11.2023) залишено без руху, а ухвалою суду від 22.12.2023 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.01.2024, сторони повідомлені про дату і час судового засідання ухвалою, надісланою до Електронного кабінету (22.12.2023).

У судових засіданнях 19.01.2024 та 20.02.2024, продовжено строк підготовчого провадження та постановлено ухвали про оголошення перерви відповідно до 20.02.2024 та 12.03.2024, які занесено у протоколи судових засідань, сторони повідомлені про дату і час судового засідання ухвалою, надісланою до Електронного кабінету (24.01.2024).

Ухвалою суду від 12.03.2024, враховуючи подану представником відповідача (Лемеха Р.І., ордер серія ВС №1261970 від 19.02.2024) пояснення №б/н від 01.03.2024 (вх.№1890 від 01.03.2024), з доказами надіслання позивачу до Електронного кабінету (01.03.2024) та клопотання №б/н від 12.03.2024 (вх.№2040 від 12.03.2024) про розгляд справи без участі представника через неможливість взяти участь у судовому розгляді, у зв`язку із сімейними обставинами, думку представника позивача щодо можливості закриття підготовчого провадження, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09.04.2024, представник позивача повідомлений про дату і час судового розгляду під звукозапис, а відповідач ухвалою суду надісланою до Електронного кабінету (14.03.2024).

У судовому засіданні 09.04.2024 постановлено ухвалу про оголошення перерви до 19.04.2024, яку занесено у протокол судового засідання, представник позивача повідомлений про дату і час судового розгляду під звукозапис, а відповідач ухвалою суду надісланою до Електронного кабінету.

Представник позивача (адвокат Ручка О.С.) подав заяву №б/н від 18.04.2024 (вх.№3127 від 18.04.2024) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Позивач, його представник підтримав позовні вимоги, в обґрунтування таких посилається на наступне:

- між ТОВ «ПЛАНЕТА ІНКС» та ТОВ «ХРИСТИНА» 16.04.2014 укладено Договір поставки поліграфічної продукції №ПІ-8, відповідно до умов якого ТОВ «ПЛАНЕТА-ІНКС» зобов`язувалося виготовити та поставити ТОВ «Христина» фарби та лаки для виготовлення поліграфічної продукції, а останнє оплатити її вартість на умовах та в строки передбачені Договором, строк дії Договору продовжено до 31.12.2016, з врахуванням Додаткової угоди №1 від 31.12.2015;

- незважаючи на закінчення строку дії Договору №ПІ-8, ТОВ «ХРИСТИНА» продовжувало замовляти та отримувати від ТОВ «ПЛАНЕТА ІНКС» поліграфічну продукцію в асортименті;

- позивачем поставлено відповідачу товар по видаткових накладних №ПІ-0000052 від 20.01.2022, №ПІ-0000116 від 03.02.2022, №ПІ-0000234 від 26.04.2022, №ПІ-0000235 від 26.04.2022№ПІ-0000261 від 06.05.2022, №ПІ-0000338 від 08.06.2022, №ПІ-0000368 від 16.06.2022, №ПІ-0000369 від 16.06.2022, №ПІ-0000390 від 22.06.2022, №ПІ-0000523 від 03.08.2022, №ПІ-0000548 від 12.08.2022, №ПІ-0000555 від 15.08.2022 та №ПІ-0000626 від 02.09.2022, які відповідачем оплачені частково, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 564 614,56грн;

- звертає увагу суду, що ТОВ «ХРИСТИНА» не заперечує проти отримання поліграфічної продукції та невиконання ним своїх зобов`язань щодо оплати її вартості ,та вважає що наведені відповідачем причини невиконання ним господарських зобов`язань через форс-мажорні обставини, не заслуговують на увагу;

- на суму боргу позивачем нараховано інфляційні нарахування та 3% річних в порядку передбаченому ст. 625 ЦК України. Просить позов задовольнити.

Відповідач у поясненнях проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідач проводить розрахунки в силу можливості, що підтверджується банківськими виписками, які надав позивач, але враховуючи важке фінансове положення,яке склалося в умовах військового стану не міг здійснити оплату в повному обсязі та не має такої можливості на даний час. Звернув увагу суду, що Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022, на підставі ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» від 02.12.1997 засвідчила форс - мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України. А також, посилаючись на п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 №14, вважає, що розрахунок штрафних санкцій слід розраховувати з 01.01.2023, так як із розрахунку рекомендовано виключати періоди де прострочення тривало менше повного місяця. При цьому представник відповідача надав власний розрахунок відповідно до якого сума втрат від інфляції становить 16 996,35грн, а сума 3% річних 12 715,43грн. Просить врахувати неправильний розрахунок штрафних санкцій та складне матеріальне становище відповідача.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що розгляд даної справи здійснювався із врахуванням Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні (в редакції Указів № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №10211/2023 від 06.11.2023 та №49/2024 від 05.02.2024), рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 та розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2022 № 10-р, відповідно до яких з 24.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану.

Згідно з приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Враховуючи запровадження воєнного стану, права учасників подавати заяви/клопотання про продовження процесуальних строків на подання ними своїх пояснень, заперечень, доказів, тощо, судом надано таке право сторонам під час розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача, встановив:

- на підставі усної домовленості між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЛАНЕТАІНКС" (далі Продавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХРИСТИНА" (далі Покупець) погоджено умови продажу та поставки поліграфічної продукції (далі товар) шляхом підписання видаткових накладних на загальну суму 636 405,23грн, що підтверджується видатковими накладними: №ПІ-0000052 від 20.01.2022 на суму 161 360,51грн, №ПІ-0000116 від 03.02.2022, на суму 35 258,40грн, №ПІ-0000234 від 26.04.2022 на суму 24 949,92грн, №ПІ-0000235 від 26.04.2022 на суму 9 028,80грн, №ПІ-0000261 від 06.05.2022 а суму 9 300,00грн, №ПІ-0000338 від 08.06.2022 на суму 7 360,08грн, №ПІ-0000368 від 16.06.2022 на суму 19 279,68грн, №ПІ-0000369 від 16.06.2022 на суму 92 240,40грн, №ПІ-0000390 від 22.06.2022 на суму 22 740,00грн, №ПІ-0000523 від 03.08.2022 від 114 502,56грн, №ПІ-0000548 від 12.08.2022 від 11 980,80грн, №ПІ-0000555 від 15.08.2022 від 116 425,68грн та №ПІ-0000626 від 02.09.2022 на суму 11 978,40грн, які підписані представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками товариства та товариств.

Відповідач вартість отриманого товару оплатив частково станом 06.11.2022 на суму 51 790,67 грн, що підтверджується банківськими виписками АТ «Перший Український Міжнародний Банк ».

Позивач направив на адресу відповідача претензію №57 від 08.11.2022 з вимогою оплатити 584 614, 56грн вартості отриманого товару ( поліграфічна продукція) в строк до 21.11.2022, яка відповідачем виконана частково на 20 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками АТ «Перший Український Міжнародний Банк ».

Невиконанням відповідачем грошових зобов`язань щодо оплати отриманого товару на суму 564 614,56 грн (636 405,23 - 71 790,67) стало підставою для звернення до суду про стягнення суми боргу, інфляційних нарахувань та 3% річних.

Суд, на підставі ст. 86 ГПК України, оцінивши подані позивачем докази та наведені доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі, випливають із договору купівлі-продажу, згідно вимог ст. 655 ЦК України, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, сторони повинні належним чином та в установлений договором чи законом строк виконувати взяті зобов`язання.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Оскільки сторонами не було встановлено строку виконання зобов`язання по оплаті товару, то з урахуванням норми ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і які відповідають вимогам ст. 9 даного Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88), та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачені ст. 625 ЦК України, втрати пов`язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, тому дані платежі не є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання і не відносяться до санкцій.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Також, згідно листа Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Відповідно до п.1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань .

Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до повідомлення № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) на сайті в мережі Інтернет, адресоване «Всім кого це стосується», ТПП України на підставі ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем:

- між сторонами склалися усні договірні відносини, відповідно до яких позивач в період з січня 2022 по вересень 2022 року поставив відповідачу по видаткових накладних, які підписані з боку останнього без заперечень товар (поліграфічна продукція) на суму 636 405,23грн,який оплачений відповідачем на суму 71 790,67 грн, а тому станом на дату прийняття рішення у справі сума боргу становила 564 614,56грн, яка підлягає до задоволення, як обґрунтовано заявлена та підтверджена належними доказами.

Суд приймає до уваги посилання відповідача на повідомлення ТПП України щодо засвідчення військової агресії російської федерації проти України, як форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили).

Разом з тим, не зважаючи на висновок ТПП України, який стосується всіх, відповідач має довести настання таких обставин саме для нього, що такі стали підставою для невиконання грошових зобов`язань (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №908/1198/11 та від 23.08.2023 у справі №910/6234/22).

Відповідач не надав жодного доказу, що саме через форс - мажорні обставини він не мав можливості виконати грошові зобов`язання щодо оплати отриманого товару, не повідомив позивача про настання таких, а тому його посилання на такі обставини є голослівними.

Суд, за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", перевіривши на відповідність нараховані позивачем на прострочену суму боргу інфляційні нарахування та 3% річних, встановив правомірність таких нарахувань на суму 20 982,65грн інфляційних нарахувань за період грудень 2022 - вересень 2023 та 16 307,64грн 3% річних за період з 21.11.2022 по 06.11.2023, з врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат та дефляції, які підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені.

Посилання відповідача на п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14, судом відхиляються, оскільки позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за грудень 2022 на суму заборгованості яка існувала у період з 01.12.2022 по 25.12.2022 та частково оплачена 26.12.2022, тобто після 15 числа відповідного місяця, а тому така індексується з врахуванням цього місяця на суму заборгованості до 15 числа, що відповідає роз`ясненням Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", а також листа Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ".

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, вірогідними (ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 73-79, 86, 124 ,126,129, 151, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХРИСТИНА"( вул. Замость, 4, м. Бережани, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47501, ідентифікаційний код 14049168) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАНЕТАІНКС" (вул. Костянтинівська, 32-Б, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код 37298747) 564 614 (п`ятсот шістдесят чотири шістсот чотирнадцять) грн 46коп. заборгованість, 16 307 (шістнадцять тисяч триста сім)грн 64коп. 3% річних, 20 982 (двадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн 65коп. інфляційних втрат та 9 028 (дев`ять тисяч двадцять вісім) грн 57коп. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23 квітня 2024 року.

Суддя М.С. Стадник