ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/497/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Толстокарова І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сичов Д.В., довіреність №1/03 від 28.03.2023;

від відповідача: Алєксійчук С.В., довіренність №08/15072 від 23.12.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ"

до Акціонерного товариства "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО"

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Акціонерного товариства "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО", у якому просить:

- визнати неправомірними дії АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" щодо нарахування ТОВ "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" вартості послуги з розподілу електричної енергії за січень - лютий 2023 року по II (другому) класу напруги;

- зобов`язати АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії ТОВ "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" у період з січня по лютий 2023 року відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 29.12.2018 №102-В шляхом застосування тарифів для І (першого) класу напруги.

Ухвалою суду від 12.04.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

18.04.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків від 18.04.2024, до якої додано, зокрема, позовну заяву у новій редакції (а.с.63-75).

Ухвалою суду від 18.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 15.05.2023.

03.05.2023 через діловодну службу суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 03.05.2023, згідно з яким вважає позов безпідставним, таким, що суперечить господарському, цивільному законодавству та законодавству в енергетичній галузі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.79-87).

Також 03.05.2023 представник відповідача подав клопотання від 03.05.2023 про зупинення провадження у справі №906/497/23 до розгляду справи №640/27570/21 у зв`язку з тим, що відносно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 25.08.2021 №1430 «Про внесення змін до порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії», на яку сторони посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, розглядається адміністративна справа щодо її правомірності та чинності (а.с.88-96).

У підготовчому засіданні 15.05.2023 судом оголошено перерву до 05.06.2023.

05.06.2023 на електронну пошту суду від представника позивача надійшли відповідь на відзив від 05.06.2023, згідно з якою останній просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.100-101), та заперечення від 05.06.2023, згідно з якими останній просив відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки підставою звернення до суду є порушення відповідачем умов діючого договору розподілу, а не оскаржувані постанови НКРЕКП, суд вправі самостійно дослідити, встановити та оцінити фактичні обставини даної справи (а.с.103-104).

Протокольною ухвалою суду від 05.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.07.2023.

20.06.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову від 19.06.2023, у якій останній просив з метою ефективного захисту прав та процесуальної економії часу змінити позовні вимоги, виклавши їх таким чином:

- визнати неправомірними дії АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" щодо нарахування ТОВ "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" вартості послуги з розподілу електричної енергії за січень, лютий 2023 року та по дату ухвалення рішення по II (другому) класу напруги;

- зобов`язати АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії ТОВ "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" у період за січень, лютий 2023 року та по дату ухвалення рішення відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 29.12.2018 №102-В шляхом застосування тарифів для І (першого) класу напруги (а.с.108-135).

27.06.2023 і 21.07.2024 через діловодну службу суду представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив від 27.06.2023 (а.с.138-140) та заперечення на заяву про зміну предмету позову від 21.07.2023 (а.с.141, 136).

Ухвалою суду від 24.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" про зупинення провадження у справі, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову від 19.06.2023 (подальший розгляд справи №906/497/23 здійснюється з урахуванням викладених у ній вимог), продовжено строк підготовчого провадження у справі на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 24.08.2023.

16.08.2023 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення від 09.08.2023 (а.с.148-149).

Ухвалою суду від 24.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/497/23 до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 27.09.2023.

Ухвалою суду від 27.09.2023 відкладено розгляд справи по суті на 29.11.2023 за клопотанням представника відповідача (а.с.154).

Ухвалою суду від 29.11.2023 відкладено розгляд справи по суті на 15.01.2024 за клопотанням представника відповідача (а.с.160).

15.01.2024 через діловодну службу суду представник відповідача подав додаткові пояснення від 15.01.2024 (а.с.167).

У судовому засіданні 15.01.2024 оголошено перерву до 15.02.2024 за клопотанням представника позивача для надання йому можливості подати заперечення на додаткові пояснення відповідача.

Ухвалою суду від 15.02.2024 відкладено розгляд справи по суті на 18.03.2024.

У судовому засіданні 18.03.2024 представник відповідача подав клопотання від 18.03.2024 про долучення доказів, а саме копій додатків №№ 1, 2, 3.1, 4, 8 до договору №102-В від 29.12.2018 (а.с.178-183).

Відповідно до ч.7 ст.82 ГПК України, судом оглянуто вебсайт (сторінку) АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" в мережі «Інтернет» за посиланням: http://www.ztoe.com.ua/news.phd?id=1651, на якому опубліковано статтю від 04.01.2022, скріншот якої долучено до матеріалів справи (а.с.184).

У судовому засіданні 18.03.2024 оголошено перерву до 17.04.2024.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну предмета позову), просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та необґрунтованістю, надавши до справи письмовий виступ в дебатах від 17.04.2024 (а.с.187-189).

17.04.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірне і безпідставне нарахування відповідачем оплати за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, починаючи з січня 2023 року, за тарифами, встановленими для ІІ (другого) класу напруги, у той час, коли за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-В від 29.12.2018, додаток №3.1, для об`єктів позивача визначено І (перший) клас напруги. Позивач акцентував, що всі рахунки на оплату та акти приймання-передачі, сформовані відповідачем у 2022 році на підставі договору від 29.12.2018 №102-В, позивач сплачував за тарифами для першого класу напруги, тобто протягом останніх чотирьох років договірних взаємовідносин позивач відносився до споживачів першого класу напруги. Також позивач вказав, що єдиним критерієм для визначення класу напруги є точка підключення та межа балансової належності з оператором системи, а будь-які інші характеристики мереж/підключення підприємства не можуть бути основою для визначення класу напруги; в акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін визначено, що мережі оператора системи, з яких підприємство отримує електричну енергію, підключено на ізоляторах 110 кВ п/с ЗХВ з ПЛ-110 кВ п/с ЗВА та зазначена точка підключення є межею балансової належності з оператором системи, тобто оператор системи не обслуговує п/с ЗХВ всі інші мережі, які до них приєднані, не несе там втрати чи будь-які додаткові витрати, тому справедливо визначений перший клас напруги відповідає чинним нормативно-технічним документам та економічно обґрунтовано відображає фактичні витрати оператора системи на доставку електроенергії в точку підключення. Оскільки жодною зі сторін за один місяць до закінчення дії договору не було заявлено про припинення його дії чи перегляд його умов, то договір автоматично пролонговано на 2023 рік на тих самих умовах. При цьому зазначено, що позивач також не подавав письмову заяву відповідачу про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкти (а.с.64-73, 108-110).

Згідно з відзивом на позовну заяву від 03.05.2024, відповідач вважає позов безпідставним, необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що позивач є субспоживачем ФОП Шолох В.В. та отримує електроенергію на межі балансової належності із номінальною напругою нижче 27,5 кВ (відповідно до додатку №2 до договору №102-В від 29.12.2018, номінальна напруга становить - 10 кВ), тому, виходячи з вимог Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175, та роз`яснень НКРЕКП, викладених у листі №15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021, відноситься до споживачів II (другого) класу напруги. Відповідач стверджує, що згідно зі змінами до договору щодо диференціації споживачів за класами напруги, що вносились у зв`язку із набранням чинності постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1430, і 04.01.2022 були опубліковані на головній сторінці (вебсайті) відповідача, з 01.01.2022 пози вач відноситься до споживачів II (другого) класу напруги, адже отримує електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності між ним та основним споживачем номінальною напругою 10 кВ, що є нижче, ніж порогова напруга 27,5 кВ; до цієї межі балансової належності відповідач здійснює розподіл електричної енергії на підставі договору про спільне використання технологічних електричних мереж. Оскільки протягом місяця позивач не ініціював розірвання договору, отже погодився з його умовами (а.с.79-81, 187-189).

За змістом відповіді на відзив від 05.06.2023, позивач вважає посилання відповідача на лист НКРЕКП №15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021 безпідставними, оскільки такий не є нормативно-правовим актом, більше того, підписаний членом НКРЕКП, який не є особою, уповноваженою на видання тих чи інших нормативно-правових актів. Також позивач наголосив, що жодною нормою закону, який регулює ринок електричної енергії, не передбачено та не зобов`язано споживача в конкретний проміжок часу чи період здійснювати моніторинг публікацій оголошень чи повідомлень оператора ринку (відповідача). Окрім того, умовами договору не передбачена одностороння зміна його умов, відповідач був зобов`язаний у встановлені законом та договором строки, у належному порядку, у письмовій формі ініціювати внесення змін, чого здійснено не було. Позивач вважає, оскільки договір №102-В від 29.12.2018 підписано представниками сторін та скріплено печатками товариств, у даному випадку не можна стверджувати про його публічність, оскільки відсутні ознаки публічного договору. Позивач наполягає на тому, що, отримавши в оренду частину електроустановки, яка необхідна для забезпечення передачі електроенергії саме позивачу, точка розподілу електричної енергії для позивача в обов`язковому порядку має встановлюватись на межі балансової належності, а саме - на виході проводу з натяжного затискача портальної відтяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кВ п/с «ЗВХ» з ПЛ-110 кВ п/с «ЗВА» та 2 с.ш. 110 кВ п/с «ЗВХ» з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська, а тому позивач, за ознакою права власності на електроустановки, відноситься до першого класу напруги (а.с.100-101).

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив від 27.06.2023 і додаткових поясненнях від 09.08.2023 не погодився з викладеними позивачем обставинами у повному обсязі та вказав, що постановою НКРЕКП №1219 від 26.06.2020, якою внесено зміни до по станови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», а саме доповнено п.12.2 додатку 3 «Типовий договір споживача про на дання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії», фактично врегульовано процедуру внесення змін до публічного договору приєднання та закріплено право оператора системи роз поділу у випадку внесення змін до нормативно-правових актів вносити відповідні зміни та доповнення до договору, оприлюднюючи їх на власному вебсайті та, у тому випадку, якщо споживач не ініціював розірвання договору протягом одного місяця, вважати ці зміни акцептованими (а.с.138-139, 148).

Також у додаткових поясненнях від 15.01.2024 відповідач, враховуючи, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022 скасовано постанову НКРЕКП №1431 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанова Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 №1052», вказав, що позивач отримує електричну енергію на межі балансової належності номінально напругою 10 кВ, що нижча за 27,5 кВ, а тому, виходячи з вимоги постанови НКРЕКП №1052 від 13.08.1998 «Про порядок визначення класів напруги» зі змінами від 08.09.2019, відноситься до споживачів другого класу напруги (а.с.167).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

29.12.2018 між АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" в особі начальника Житомирського РЕМ АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" (оператор системи) та ТОВ "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" (споживач) шляхом подання заяви-приєднання (а.с.179-180) укладено договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-В (далі - договір, договір №102-В від 29.12.2018) (а.с.15-19).

Цей договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору (п.1 договору).

Умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом систем передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексом систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача та субспоживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3.1 до цього договору (п.2.2 договору).

Споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 «Порядок розрахунків» (п.2.3 договору).

Згідно з п.п.5.1, 5.2 договору, ціною договору є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначені в паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора.

За умовами п.5.3 договору, тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 «Порядок розрахунків».

Споживач оплачує послугу з розподілу (передачі) оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання споживач забезпечує оплату послуги з розподілу (передачі), або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу (передачу) оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу (передачі) забезпечує постачальник (п.5.4 договору).

Згідно з пп.1, 6 п.6.1 договору, оператор системи зобов`язується виконувати умови цього договору, надавати споживачу інформацію про зміну тарифу (ціни) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії не пізніше ніж за 20 днів до введення її в дію.

Споживач зобов`язується виконувати умови цього договору; у разі здійснення оплати за послугу з розподілу (передачу) безпосередньо оператору системи здійснювати таку оплату у терміни, передбачені додатком 4 до цього договору (пп.1, 8 п.6.2 договору).

Відповідно до п.11.1 договору, цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Пунктами 12.1, 12.2, 12.7 договору визначено, що інші умови можуть бути узгоджені сторонами в додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами цього договору. Усі додатки, зміни та доповнення до цього договору оформлюються сторонами письмово в паперовій формі, підписуються уповноваженими особами обох сторін. Розбіжності щодо застосування тарифів вирішуються НКРЕКП.

Додатки до договору знаходяться в матеріалах справи (а.с.20-24, 179-183), підписані сторонами без будь-яких зауважень.

Так, у додатку 2 до договору (паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії ТОВ "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ") визначено, зокрема, ступінь напруги приєднання об`єктів споживача (позивача) (виробничі та офісні приміщення, ком.52, ком.3 за адресою: вул. Промислова, 10, м. Житомир) - 110/10 (а.с.180 на звороті).

Згідно з додатком 3.1 до договору №102-В від 29.03.2013 (перелік об`єктів, що живляться електроенергією від мереж енергосистеми, який підписано 16.12.2016), ступінь напруги приєднання на об`єктах споживача становить 10000/100, встановлено клас напруги - 1 (а.с.182).

У п.п.4, 5 додатку 4 до договору (порядок розрахунків) погоджено, що оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються оператором системи в порядку та у строки, визначені нормативно-правовими актами. Споживач оплачує послугу з розподілу (передачі) оператору системи розподілу (а.с.181).

Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток №8 до договору №102-В від 29.03.2013, який підписано 22.02.2017) встановлено, що межа розподілу балансової відповідальності за стан електромереж встановлюється між постачальником (відповідачем) і власником мереж (основним споживачем) на виході проводів з затискачів портальних натяжних гірлянд ізоляторів на крайніх порталах ЗРУ-110 кВ п/ст «ЗХВ» з ПЛ-110 кВ п/с «ЗВА» та з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська. Межа розподілу балансової відповідальності між власником (основним споживачем) та споживачем (позивачем) встановлюється на кінцівках КЛ-10 кВ комірок 3 та 52 в 3ру 10 кВ п/ст ЗХВ в бік ТОВ «ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ» (а.с.182 на звороті - 183).

Суд звертає увагу, що вищевказані додатки №3.1 та №8 (а.с.182) надані представником відповідача як додатки до договору №102-В від 29.12.2018 (а.с.172), про що представником позивача не заперечено. Згідно із заявою-приєднання (а.с.179), позивач приєднався до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії з додатками №№ 1, 3.1, 6, 8, 11 та однолінійними схемами; інших додатків матеріали справи не містять. Отже вищевказані додатки №3.1 та №8 є діючими до договору №102-В від 29.12.2018.

Основним споживачем, до технологічних електричних мереж якого приєднані електроустановки позивача, є ФОП Шолох Валерій Володимирович.

15.06.2020 між ФОП Шолохом В.В. як основним споживачем та АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" як користувачем було укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж (далі - договір від 15.06.2020), за п.1.1 якого основний споживач зобов`язався забезпечити технічну мож ливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності (із забезпеченням якості, надійності та безперервності) власними техноло гічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, розподіл (передачу) електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач зобов`язався своєчасно сплачувати вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору (а.с.83-84).

Відповідно до п.1.2 договору від 15.06.2020, доставка електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, яка є додатком 1 до цього договору (а.с.86), наданої основним споживачем, з обов`язковим зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії. Основний споживач забезпечує доставку електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних ме реж, визначених актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком 2 до цього договору. Перелік об`єктів споживачів, розподіл електричної енергії яким забезпечує користувач через мережі основного споживача, зазначені в додатку 8.

Відповідно до акта розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток №2 до договору від 15.06.2020), межа балансової належності між користувачем (відповідачем) і основним споживачем (ФОП Шолохом В.В.) встановлюється на виході проводу з натяжного затискача портальної відтяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кB п/с ЗВХ з ПЛ-110 кВ п/с ЗВА та 2 с.ш. 110 кВ п/с ЗВХ з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська (а.с.86 на звороті).

Згідно з додатком №8 до договору від 15.06.2020, об`єкти позивача приєднані до мереж основного споживача ФОП Шолоха В.В. на I (першому) класі напруги (а.с.85).

04.01.2022 в мережі «Інтернет» на вебсайті (сторінці) відповідача за посиланням: http://www.ztoe.com.ua/news.phd?id=1651 було опубліковано статтю «До уваги непобутових споживачів!!!», у якій повідомлено, що згідно з постановою НКРЕКП від 25.08.2021 №1431 з 01.01.2022 втратила чинність постанова НКРЕКП від 13.09.1998 №1052, якою було затверджено Порядок визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги. Разом із тим з 01.01.2022 набрала чинності постанова НКРЕКП від 25.08.2021 №1430, якою внесено зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175. З огляду на положення абз.2-4 п.8.1 гл.8 Порядку, звернено увагу субспоживачів, що у випадку наявності у основного споживача, який відноситься до 1-го класу напруги, приєднаних до його мереж субспоживачів, що отримують електричну енергію на межі балансової належності між основним споживачем та субспоживачем зі ступенем напруги нижче 27,5 кВ, такі субспоживачі відносяться до 2 класу напруги. Повідомлено про оприлюднення змін до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до вимог п.12.2 Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а саме до додатку 3.1 договору: 1 клас напруги визначається для споживачів на межі розподілу балансової належності із ступенем напруги 27,5 кВ та вище; 2 клас напруги визначається для споживачів на межі балансової належності із ступенем напруги нижче 27,5 кВ (а.с.184).

Зі змісту листа ТОВ "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" №81 від 23.01.2023 слідує, що відповідач звертався до позивача з листом №510/308556 від 23.12.2022, у якому пропонував внести зміни до договору №102-В від 29.12.2018 шляхом підписання додаткової угоди, долучивши при цьому не примірники додаткової угоди, а проект нового договору. Позивач зазначив, що жодною зі сторін не було заявлено про припинення договору №102-В від 29.12.2018 за місяць до закінчення терміну його дії (п.11.1 договору), а відтак будь-які підстави у підписанні інших договорів відсутні, договір №102-В від 29.12.2018 є дійсним і вважається таким, що продовжений автоматично на наступний (2023) рік. Позивачем повернуто лист №510/308556 від 23.12.2022 разом із проектом договору та додатками до нього без відповідного погодження (а.с.25-27).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії №4658 від 31.01.2023 й акт приймання-передачі №4658 від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 99049,31 грн, рахунок на послуги із забезпечення перетікань реактивної електроенергії №4659 від 31.01.2023 й акт приймання-передачі №4659 від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 2617,02 грн, а також рахунки на попередню оплату послуги з розподілу за лютий-квітень 2023 року (а.с.28-35).

Згідно рахунку №4658 від 31.01.2023, обсяг розподіленої електричної енергії не зазначено, діючі тарифи на розподіл (передачу) електричної енергії, за якими здійснюється розрахунок, - 1,43211 грн, тобто визначені для другого класу напруги (а.с.29), рахунок №4659 від 31.01.2023 складено в розрізі послуги за 1 (одиницю) ціною 2180,85 грн без ПДВ (а.с.31).

Позивач звертався до відповідача з листами вих.№120 від 08.02.2023, вих.№144 від 16.02.2023, у яких зазначив, що вважає вищевказані рахунки необґрунтованими і такими, що не відповідають умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-В від 29.12.2018 та договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії №102РЕ від 26.07.2019, які підписано між сторонами; розрахунок послуг з розподілу здійснено без належного повідомлення позивача про зміни тарифу на розподіл (передачу) та зміни основних умов договору; просив надати докладні роз`яснення щодо утворення застосованого тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії, а також те, за яким тарифом або іншими методиками обчислюється вартість послуг із забезпечення перетікань реактивної електроенергії; просив виставити рахунки за послуги згідно діючого договору та обґрунтованих тарифів (а.с.36-37, 38-42).

Відповідач відповіді на зазначені листи не надав, натомість направив позивачу попередження про припинення постачання (розподілу) електричної енергії №510/3897 від 21.02.2023 у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань та заборгованістю останнього за послуги з розподілу та реактивну електроенергію (а.с.43).

Позивач зі свого боку надіслав відповідачу відповідь вих.№181 від 28.02.2023 на попередження, у якій зазначив, що вважає дії останнього протиправними; спірні рахунки та акти не відповідають умовам договорів, відтак не були підписані та оплачені; позивач не відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань при правильному застосуванні та вірному розрахунку ціни та суми до сплати відповідно до укладених між сторонами договорів, просив утриматись від припинення постачання електричної енергії та надати відповідь на раніше поставлені питання щодо формування ціни, тарифів та віднесення підприємства до другого класу напруги (а.с.44-47).

Незважаючи на вимогу та прохання позивача надати обґрунтований розрахунок та аргументоване застосування тарифу, встановленого для другого класу напруги, відповідач направив на адресу позивача рахунок за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії №8303 від 28.02.2023 й акт приймання-передачі №8303 від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 133827,24 грн, а також рахунок на послуги із забезпечення перетікань реактивної електроенергії №8304 від 28.02.2023 й акт приймання-передачі №8304 від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 3913,51 грн із застосуванням тарифу, встановлено для другого класу напруги, - 1,43211 (а.с.48-52).

Як зазначено у позовній заяві, позивач оплатив послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за січень-березень 2023 року в сумах, вирахуваних за тарифом, встановленим для першого класу напруги, про що свідчать платіжні інструкції від 01.03.2023 на суму 56804,58 грн, від 05.04.2023 на суму 23717,41 грн (а.с.53-54).

Окрім того, позивач повідомив, що 01.01.2023 між ним як орендарем та ТОВ "СИСТЕМТРЕЙД" як орендодавцем укладено договір оренди №01/01/23-1, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду (тимчасове платне користування) 0,01/100 ідеальної частини цілісного майнового комплексу підстанції ГПП 110/10/6 кВ «ЗХВ» від границі балансової належності оператора системи, встановленої на виході проводу з натяжного затискача портальної відтяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кВ п/с «ЗХВ» з ПЛ-110 кВ п/с «ЗВА» та 2 с.ш. 110 кВ п/с «ЗХВ» з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська (а.с.55-57). Тобто позивач набув статусу власника електроустановки (елементів будівлі та електричного устаткування), якою здійснюється передача електричної енергії до об`єктів позивача для кінцевого споживання, при цьому межа балансової належності мереж позивача з відповідачем, за ознаками права власності, перебуває у високовольтних мережах 110 кВ п/с «ЗВХ».

Таким чином, не погодившись з проведеним позивачем розрахунком послуг з розподілу електричної енергії, починаючи з січня 2023 року, по II (другому) класу напруги, позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" щодо нарахування вартості послуги з розподілу електричної енергії за січень, лютий 2023 року та по дату ухвалення рішення по II (другому) класу напруги неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок за вказаний період відповідно до договору від 29.12.2018 №102-В шляхом застосування тарифів для І (першого) класу напруги (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 19.06.2023).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

За ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини між сторонами за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-В від 29.12.2018 виникли у сфері роздрібного ринку електричної енергії, у яких відповідач є оператором системи розподілу, а позивач - субспоживачем електричної енергії (споживачем, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача).

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з приписами ч.1 ст.45 Закону України "Про ринок електричної енергії", розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (ч.4 ст.46 ст.45 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами роздрібного ринку (п.2 ст.2 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку

Відповідно до п.1.2.1 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 2.1.1 ПРРЕЕ визначено, що результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.

Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

Згідно з п.2.1.2 ПРРЕЕ, оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до ПРРЕЕ (абз.1 п.2.1.5 ПРРЕЕ).

За п.2.1.7 ПРРЕЕ, фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до п.4.28 ПРРЕЕ, оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Порядок оплати споживачем послуг оператора системи та послуг постачальника послуг комерційного обліку мають відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору) (п.4.29 ПРЕЕ).

Як встановлено судом, на момент укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-В від 29.12.2018 та договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 15.06.2020 діяв Порядок визначення класів споживачів, затверджений постановою НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 (в редакції постанови НКРЕКП від 06.09.2019 №1825), згідно з п.3 якого споживачі електричної енергії розподіляються на два класи.

До 1 класу відносяться споживачі, які: 1) отримують електричну енергію від мереж оператора системи розподілу на електроустановки споживача на межі балансової належності із ступенем напруги 27,5 кВт та вище; 2) приєднані до шин електростанцій (за винятком суб`єктів господарювання, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел, а саме з енергії сонячного випромінювання, біогазу, біомаси, енергії вітру та мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями); 3) є промисловими підприємствами із середньомісячним обсягом споживання електричної енергії 150 млн. кВт. год. та більше на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги на межі балансової належності.

До 2 класу відносяться споживачі, які отримують електричну енергію на межі балансової належності із ступенем напруги нижче 27,5 кВт, крім випадків, передбачених підпунктом 3.1 цього Порядку.

01.01.2022 постанова НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 втратила чинність на підставі постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1431.

Поряд із цим 01.01.2022 набрала чинності постанова НКРЕКП від 25.08.2021 №1430, якою внесено зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175, зокрема п.8.1 глави 8 доповнено трьома новими абзацами такого змісту:

"Споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою 27,5 кВт та вище, а також споживачі, приєднані до шин електростанцій (за винятком суб`єктів господарювання, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел, а саме з енергії сонячного випромінювання, біогазу, біомаси, енергії вітру та мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), відносяться до 1 класу напруги.

Споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВт, відносяться до 2 класу напруги.

Клас напруги встановлюється споживачу окремо за кожною межею балансової належності".

При цьому Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 25.08.2021 №1430, який діяв з 01.01.2022, не передбачено порядку визначення класів для субспоживачів електричної енергії.

Окружним адміністративним судом міста Києва розглядалась справа №640/27570/21 за позовом КП "Харківводоканал" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправними та нечинними: пункту 3 частини 1 постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1430 "Про внесення змін до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії"; постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2022 у справі №640/27570/21, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023, позов КП "Харківводоканал" задоволено частково; визнано протиправним та нечинним підпункт 3 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 25.08.2021 № 1430 "Про внесення змін до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії"; визнано протиправною та нечинною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 25.08.2021 №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052"; позов в іншій частині залишено без задоволення (а.с.89-95).

Таким чином судом встановлено, що станом на дату виникнення спірних правовідносин діяв Порядок визначення класів споживачів, затверджений постановою НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 (в редакції постанови НКРЕКП від 06.09.2019 №1825), згідно з п.3 якого, як зазначалось вище, споживачі електричної енергії розподіляються на два класи; критерієм розмежування класів споживачів є ступінь напруги на межі балансової належності між мережею оператора системи розподілу та споживачем: 27,5 кВт та вище - перший клас споживачів, нижче 27,5 кВт - другий клас споживачів.

Постановою НКРЕКП від 17.12.2021 № 2595 (за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vstanovlennya-tarifiv-na-poslugi-z-rozpodilu-elektrichnoyi-energiyi-zhitomiroblenergo-iz-zastosuvannyam-stimulyuyuchogo-regulyuvannya), яка набрала чинності з 01.01.2022, встановлено АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на рівні: для 1 класу напруги 247,28 грн/МВт·год (без урахування ПДВ); для 2 класу напруги 1333,43 грн/МВт·год (без урахування ПДВ).

Починаючи з січня 2023 року, при визначенні позивачу розміру плати за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідач застосовував тариф, встановлений для споживачів другого класу напруги.

Класом напруги в загальному випадку називають чисельне значення напруги, яке застосовується в електричних мережах для передачі енергії споживачам.

Критерієм розмежування класів споживачів є ступінь напруги на межі балансової належності між мережею оператора системи розподілу та споживачем.

При цьому, згідно з п.8.3 постанови НКРЕКП №1175 від 05.10.2018, обсяг електричної енергії, що розподіляється на 1 класі напруги, складається з обсягів корисного відпуску електричної енергії всім споживачам (у тому числі основним споживачам та малим системам розподілу), приєднаним до розподільчих мереж на 1 класі напруги, а також обсягів трансформації електричної енергії з 1 на 2 клас напруги, а також умов чинних договорів.

Як встановлено судом та зазначалось вище, згідно договору №102-В від 29.12.2018, додаток №2, сторонами визначено, що ступінь напруги приєднання на об`єктах позивача - 110/10 (а.с.180 на звороті); згідно з додатком 3.1, ступінь напруги приєднання на об`єктах позивача - 10000/100, встановлено клас напруги - 1 (а.с.182).

Відповідно до акта розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток №2 до договору від 15.06.2020), межа балансової належності між відповідачем і основним споживачем (ФОП Шолохом В.В.) встановлюється на виході проводу з натяжного затискача портальної відтяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кB п/с ЗВХ з ПЛ-110 кВ п/с ЗВА та 2 с.ш. 110 кВ п/с ЗВХ з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська (а.с.86 на звороті). Згідно з додатком №8 до договору від 15.06.2020, об`єкти позивача приєднані до мереж основного споживача на першому класі напруги (а.с.85).

За умовами договорів №102-В від 29.12.2018 та від 15.06.2020, відсутня межа балансової належності у позивача з відповідачем (оператором системи) безпосередньо у зв`язку з тим, що відповідач здійснює розподіл електричної енергії позивачу через мережі ФОП Шолоха В.В., якому, у свою чергу, здійснює її розподіл відповідач на межі балансової належності за першим класом напруги.

Договір №102-В від 29.12.2018 на час розгляду справи є чинним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і договір не визнано недійсним у встановленому порядку, доказів розірвання договору матеріали справи не містять, а отже такий є обов`язковим для належного виконання сторонами.

Аргументи відповідача про внесення відповідних змін до договору №102-В від 29.12.2018 після набрання чинності постановою НКРЕКП від 25.08.2021 №1430 щодо диференціації споживачів за класами напруги шляхом оприлюднення їх на власному вебсайті в мережі «Інтернет», а оскільки позивач не ініціював розірвання договору протягом одного місяця, ці зміни вважаються прийнятими, судом відхиляються з огляду на те.

Згідно з п.11.1 договору, договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Пунктами 12.1, 12.2 договору визначено, що інші умови можуть бути узгоджені сторонами в додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами цього договору. Усі додатки, зміни та доповнення до цього договору оформлюються сторонами письмово в паперовій формі, підписуються уповноваженими особами обох сторін.

У матеріалах справи відсутні докази внесення змін до договору №102-В від 29.12.2018 в порядку, встановленому цим договором.

Посилання відповідача на те, що постановою НКРЕКП №1219 від 26.06.2020 внесено зміни до "Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії", а саме главу 12 Типового договору доповнено п.12.2, суд вважає необґрунтованими, оскільки договір №102-В від 29.12.2018 не містить відповідних положень.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу, що з моменту публікації на вебсайті (04.01.2022) до моменту звернення відповідача з пропозицією позивачу внести зміни до договору №102-В від 29.12.2018 (лист вих.№510/308556 від 23.12.2022) та застосовування до позивача тарифу, встановленого для другого класу напруги (січень 2023 року) минуло близько року.

З позовом про визнання укладеною додаткової угоди №1-К (з додатками №3 та №2) до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-В від 29.12.2018 АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Житомирської області в кінці серпня 2023 року. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.09.2023 відкрито провадження у справі №906/1167/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/).

Викладене додатково підтверджує, що зміни до умов договору №102-В від 29.12.2018, які стосуються тарифу (ціни) на оплату послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, не вносились.

При цьому слід також відзначити, що спірні рахунки та акти приймання-передачі виставлялись відповідачем саме на виконання умов договору №102-В від 29.12.2018; доказів укладення нового договору (заяви-приєднання до нового типового договору) матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем безпосередньо відсутня межа балансової належності, тобто позивач є споживачем, який не отримує електричну енергію від оператора системи розподілу безпосередньо, а є споживачем, що отримує електроенергію від споживача, що є власником мереж, який, у свою чергу, отримує електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності за першим класом напруги, а за укладеним між сторонами договором №102-В від 29.12.2018 ступінь напруги приєднання на об`єктах споживача визначено для позивача 110/10, що відповідає першому класу напруги, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо нарахування позивачу вартості послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням тарифів для другого класу, у даному випадку, є неправомірними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.01.2024 у справі №910/8823/22.

З приводу доводів відповідача про необхідність врахування роз`яснення НКРЕКП щодо застосування тарифів (лист НКРЕКП №15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021), суд враховує та зазначає таке.

Регулятор є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України і діє на підставі Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон про НКРЕКП).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону про НКРЕКП, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, серед іншого, приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції; забезпечує захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора. виконує інші функції та повноваження, визначені законом (ч.1 ст.17 Закону про НКРЕКП).

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.14 Закону про НКРЕКП, основною формою роботи Регулятора як колегіального органу є засідання. Регулятор на своїх засіданнях, зокрема, розглядає та приймає рішення з питань, що належать до його компетенції; розглядає і схвалює в межах своїх повноважень проекти актів законодавства, пропозиції стосовно вдосконалення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг; приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Згідно з пп.7 п.4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014, НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, установлює ціни (тарифи) на електричну енергію, тарифи на її передачу, розподіл та постачання.

При цьому п.13 Положення про НКРЕКП передбачено, що рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями. Рішення НКРЕКП, прийняті у межах її повноважень, обов`язкові до виконання суб`єктами природних монополій. Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, підлягають обов`язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань установлення цін та тарифів (крім установлення цін та тарифів для населення) та рішень з питань функціонування оптового ринку електричної енергії. Рішення НКРЕКП, які відповідно до закону є регуляторними актами (крім рішень щодо встановлення тарифів), розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно з абз.3 ч.5, ч.9 ст.14 Закону про НКРЕКП також визначено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Отже саме рішення, а не роз`яснення НКРЕКП, є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Таким чином суд зазначає, що роз`яснення НКРЕКП, а саме лист від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21 (а.с.82), який є відповіддю на звернення АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" і не містить в собі ознак ані нормативного акта, ані акта індивідуальної дії, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжувало б певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов`язковий характер для позивача.

За наведених обставин суд відхиляє доводи відповідача щодо врахування роз`яснення НКРЕКП для застосування тарифів як безпідставні.

Відповідно до ч.3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст.ст.76, 77, 86 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що інші доводи та заперечення сторін ретельно досліджені і вищенаведених висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін проти України»).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України» зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищевикладене та в повній мірі дослідивши матеріали справи, у зв`язку зі встановленими судом обставинами щодо неправомірності дій відповідача щодо нарахування позивачу вартості послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням тарифів для II (другого) класу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" вартості послуги з розподілу електричної енергії за січень, лютий 2023 року та по дату ухвалення рішення по II (другому) класу напруги.

3. Зобов`язати Акціонерне товариство "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" (вул. Косенка Віктора, буд. 32/8, м. Житомир, Житомирська обл., 10008, ) здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" (вул. Промислова, буд. 10, м. Житомир, Житомирська обл., 10025, ) у період за січень, лютий 2023 року та по дату ухвалення рішення відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 29.12.2018 №102-В шляхом застосування тарифів для І (першого) класу напруги.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" (вул. Косенка Віктора, буд. 32/8, м. Житомир, Житомирська обл., 10008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИР-АГРОБУДІНДУСТРІЯ" (вул. Промислова, буд. 10, м. Житомир, Житомирська обл., 10025, ) 5368,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.04.24

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - сторонам (до ел.кабінетів); представнику позивача на ел.пошту: .