РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.05.2024Справа № 910/2048/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГ-ТРАНС», м. Київ

до Устименка Сергія Васильовича , м. Київ

про стягнення 10 049,25 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНГ-ТРАНС» (далі - ТзОВ «ІНГ-ТРАНС»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Устименка Сергія Васильовича (далі - Устименко С.В. /відповідач) про стягнення 10 049,25 грн, у тому числі: 5 704,00 грн - основного боргу, 2 676,03 грн - 25% річних, 1 669,22 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки товару №769 від 20.01.2022, укладеним між ТзОВ «ІНГ-ТРАНС» та ФОП Устименко С.В.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.02.2024 позовну заяву ТзОВ «ІНГ-ТРАНС» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

28.02.2024 через систему «Електронний суд» від ТзОВ «ІНГ-ТРАНС» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.03.2024 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Устименко С.В. відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, однак, 23.03.2024 та 25.03.2024 до суду повернулися конверти з ухвалою суду від 04.03.2024 з відміткою АТ «Укрпошта»: «повертається за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНГ-ТРАНС» (далі - постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Устименком Сергієм Васильовичем (далі - покупець) укладено договір поставки товару №769, відповідно до якого постачальник продає та поставляє, а покупець купує і оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно із п. 3.4. договору покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару протягом (але не пізніше) 7 (семи) календарних днів з моменту передачі такої партії товару. До моменту проведення покупцем розрахунку за попередньо замовлену (отриману) партію товару у вказаний вище строк, відвантаження товарів і прийняття заявок постачальником не здійснюються, та постачальник має право зупинити наступні поставки товару, до моменту повного погашення покупцем заборгованості за попередньо поставлений товар.

У відповідності до п. 4.1. договору поставка товару постачальником покупцю здійснюється окремими партіями відповідно до заявок покупця, виходячи з наявного товару на складі постачальника. На кожну поставку покупець формує окрему відповідну заявку.

У п. 5.3. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу, та окрім того 25% річних.

22.02.2022 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 5 704,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №БДС-003538 від 22.02.2022.

Проте, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 5 704,00 грн.

За таких обставин, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з Устименка С.В. борг у розмірі 5 704,00 грн, а також 25% річних у сумі 2 676,03 грн та інфляційні збитки у розмірі 1 669,22 грн, нараховані на суму боргу за період з 02.03.2022 по 15.01.2024.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 20.01.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки товару №769, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 5 704,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №БДС-003538 від 22.02.2022.

Проте, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого в Устименка С.В. перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 5 704,00 грн, при цьому, на підтвердження зворотнього відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, відповідно до п. 3.4. договору покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару протягом (але не пізніше) 7 (семи) календарних днів з моменту передачі такої партії товару. До моменту проведення покупцем розрахунку за попередньо замовлену (отриману) партію товару у вказаний вище строк, відвантаження товарів і прийняття заявок постачальником не здійснюються, та постачальник має право зупинити наступні поставки товару, до моменту повного погашення покупцем заборгованості за попередньо поставлений товар.

Отже, згідно із положеннями п. 3.4. договору, відповідач повинен був здійснити оплату за поставлений товар до 01.03.2022 включно, проте в порушення умов договору товар не оплатив.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору поставки товару №769 від 20.01.2022 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 5 704,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача 25% річних у сумі 2 676,03 грн та інфляційні збитки у розмірі 1 669,22 грн, нараховані на суму боргу за період з 02.03.2022 по 15.01.2024.

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 5.3. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу, та окрім того 25% річних.

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок 25% річних та інфляційних втрат, та встановив, що позивачем допущено арифметичну помилку при обчисленні інфляційних втрат, проте їх розмір не перевищує суми, обчисленої судом, відповідно ці вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГ-ТРАНС» задовольнити.

Стягнути з Устименка Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГ-ТРАНС» (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 21; ідентифікаційний код 39958625) 5 704 (п`ять тисяч сімсот чотири) грн 00 коп. - заборгованості, 2 676 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) грн 03 коп. - 25% річних, 1 669 (одну тисячу шістсот шістдесят дев`ять) грн 22 коп. - інфляційних втрат та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук