ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. Справа№ 910/16294/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

за участю секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Суньов Є.В. ,

від відповідача: Круковська Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2024

у справі №910/16294/23 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Спецпроект-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд"

про стягнення 852483381,29 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" ,13 грн основного боргу.

У підготовчому засіданні позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд розглядати позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у загальному розмірі 852483381,29 грн, які складаються з вимог про:

- стягнення 601301521,31 грн за виконані позивачем будівельні роботи, зазначені в акті №427/12-21 приймання виконаних будівельних робіт, складеному за формою №КБ-2в;

- стягнення 164821144,73 грн за виконані позивачем будівельні роботи, зазначені в акті №448/11-22 приймання виконаних будівельних робіт, складеному за формою №КБ-2в;

- стягнення 86360715,25 грн за виконані позивачем будівельні роботи, зазначені в акті №449/11-22 приймання виконаних будівельних робіт, складеному за формою №КБ-2в.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору підряду на виконання окремих видів та комплексів робіт №1-ПМП-240 від 11.11.2019 в частині оплати виконаних позивачем робіт, зазначених в актах приймання виконаних будівельних робіт (за формою №КБ-2в) №449/11-22, №448/11-22, №281/09-20, №427/12-21 та №441/06-22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" про забезпечення позову відмовлено. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" про визнання дій представника позивача зловживанням процесуальними правами, накладення штрафу та залишення заяви про вжиття заходів забезпечення позову від 13.02.2024 без розгляду або її повернення заявнику - відмовлено.

Указана ухвала обґрунтована тим, що до заяви про забезпечення позову позивачем не надано доказів в підтвердження обставин того, що майно або кошти, які є у відповідача на момент пред`явлення позову, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. По суті, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 14 лютого 2024 року у справі №910/16294/23; ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" про забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" в розмірі 852 483 381,29 грн (вісімсот п`ятдесят два мільйони чотириста вісімдесят три тисячі триста вісімдесят одна гривня двадцять дев`ять копійок), які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", а також казначейських (небюджетних) рахунках ТОВ "Еко-Буд-Трейд" у Державній казначейській службі України (зокрема №UA0701406), інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта оскаржувана ним ухвала була прийнята судом із порушенням норм процесуального права. Зокрема апелянт стверджує про те, що місцевим господарським судом безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2024, розгляд апеляційної скарги призначено на 18.04.2024.

Перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Положеннями ст.136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Колегія суддів відзначає, що при зверненні до місцевого господарського суду із заявою про забезпечення позову позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин того, що майно або кошти, які є у відповідача на момент пред`явлення позову, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому подана позивачем заява є за своїм змістом такою, що ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Твердження апелянта про те, що відповідач не має зареєстрованого на праві власності нерухомого майна, на яке може бути звернено стягнення, суд відхиляє, оскільки наявність чи відсутність нерухомого майна у власності товариства сама по собі не свідчить про неплатоспроможність такої юридичної особи, а також не дає підстави вважати, що рішення суду, у разі задоволення позову, неможливо буде виконати.

Так само і наявність судових спорів за участю відповідача, наявність рахунків в казначейських установах також не можуть бути підтвердженням наявності у відповідача наміру щодо ухилення від виконання майбутнього рішення суду про задоволення позову у даній справі, а наявність лише відкритих кримінальних проваджень за відсутності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, з огляду на приписи ч.6 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, не є тією обставиною, яка може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі та слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів.

При цьому наведені позивачем аргументи вже були предметом розгляду у Північному апеляційному господарському суді, а відповідні висновки відображені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024, якою ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/16294/23 залишено без змін.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, ухвала Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23 відповідає матеріалам справи, є законною та обґрунтованою, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для її скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.05.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак