ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. ОдесаСправа № 915/263/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання: І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ»: не з`явився

від Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН»: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2024 (суддя В.О. Ржепецький, м.Миколаїв) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст та обґрунтування заяви про забезпечення позову

13.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» до подання позовної заяви звернулося до Господарського суду Миколаївської області із заявою б/н від 13.03.2024 про забезпечення позову, у якій просило:

-заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити;

-вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову в розмірі 327374,97 грн, які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» (адреса місцезнаходження: 54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Даля, буд. 2/3, ) в будь- яких банківських або інших фінансово - кредитних установах, виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» має намір звернутись до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» про стягнення заборгованості за договором поставки №1/0308 від 03.08.2023 в загальній сумі 327374,97 грн, із яких 300000,00 грн - основного боргу та 27374,97 грн пені.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти заявник обґрунтовує тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника та виконання майбутнього рішення суду, позаяк виконання в майбутньому судового рішення (у разі задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» необхідну суму грошових коштів.

При цьому заявник наголосив на тому, що існують ризики можливого виведення або зняття коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» ще до початку відкриття провадження за позовною заявою, тобто, є вірогідним, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН», на момент прийняття судового рішення, може не мати обігових грошових коштів для виконання судового рішення, адже станом на теперішній час в Господарському суді Миколаївської області перебувають дві справи, а саме, №915/1873/23 та №915/129/24, предметами яких є стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН», відтак останньому в першу чергу необхідно буде погашати заборгованість перед позивачами по вищевказаним справам.

Крім того, на переконання заявника, єдиним способом забезпечення позову може бути накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН», оскільки останнє не має у своїй власності будь-якого нерухомого майна, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 368201440 від 12.03.2024.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» б/н від 13.03.2024 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову в розмірі 327374,97 грн, які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» (адреса: 54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул.Даля, буд. 2/3, ) в будь-яких банківських або інших фінансово - кредитних установах, виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду.

Ухвала мотивована тим, що у даній справі між сторонами існує спір щодо існування у відповідача обов`язку сплатити на користь позивача заборгованість у загальній сумі 327374,97 грн, тоді як застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову відповідає статтям 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2024 у даній справі скасувати, відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» у задоволенні його заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

За доводами скаржника, Господарський суд Миколаївської області неповно встановив обставини, які мають значення для справи, помилково не звернув уваги на додаткові пояснення, надані відповідачем по справі.

Так, апелянт зазначив, що судом першої інстанції проігноровано пояснення відповідача, що захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 327374,97грн призведе до повного зупинення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН», що взагалі не відповідає принципам розумності та збалансованості інтересів сторін.

Скаржник зауважив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» перебуває у дуже скрутному фінансовому становищі, і всі зусилля керівництва направлені на поновленні платоспроможності підприємства. Станом на 14.03.2024 на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» зберігалося 969,46грн. Дебіторської заборгованості наразі більше немає. Водночас Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» продовжує здійснювати діяльність, має найманих працівників та діючі договори і контракти. Критичний фінансовий стан товариства підтверджується випискою по банківському рахунку та оборотно-сальдовими відомостями товариства. Товариство не є ризиковим підприємством, не є фігурантом кримінальних розслідувань і не є боржником у відкритих виконавчих провадженнях, завжди виконує свої законні зобов`язання і має добру репутацію.

Позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» просило оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» зазначило, що за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач. Натомість Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» наразі не доведено недоцільності чи неспівмірності заходів забезпечення, які вжито оскаржуваною ухвалою, як і не доведено того, що такі заходи забезпечення позову створять перешкоди господарській діяльності відповідача.

На переконання заявника, є вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у визначений ним спосіб з метою забезпечення ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, а доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують таких висновків суду.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 25.03.2024 за вх.№1060/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В.Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2024 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» про стягнення заборгованості. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» строк до 15.04.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Призначено розгляд апеляційної скарги на 01.05.2024 о 10:30 год.

07.04.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» через систему «Електронний суд» подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1060/24/Д1 від 08.04.2024).

29.04.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» та від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги за відсутності представників.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, а частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН».

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під час розгляду заяви про накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, а тому може застосовуватися в справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (пункт 13 постанови Верховного Суду від 15.09.2019 у справі № 915/870/18.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Аналогічні висновки наводяться у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21, від 28.08.2023 у справі № 906/304/23 та інших.

Крім цього, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

А тому заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Отже обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, забезпечення позову за правовою природою є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, а тому метою забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Отже забезпечення позову застосовується як гарантія реального задоволення законних вимог позивача.

Відтак, господарський суд повинен враховувати ризики неможливості виконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Звідти, інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Предметом позову, з яким позивач має намір звернутися до суду, є стягнення грошових коштів в загальній сумі 327374,97 грн, із яких 300000,00 грн - основного боргу та 27374,97 грн пені, тобто майнова вимога.

Підставою майбутнього позову в цій справі визначено невиконання скаржником зобов`язань за договором поставки №1/0308 від 03.08.2023 у частині повної оплати за поставлений товар.

В той же час, заявник просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову в розмірі 327374,97 грн.

Таким чином, виконання судового рішення в цій справі (за умови задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від того, чи матиме скаржник необхідну суму грошових коштів.

Варто зауважити, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача у будь-який момент як розпорядитися коштами, що знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За наведених умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача у будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22, і на нього послався суд першої інстанції у цій справі.

Аналогічний за змістом висновок наводиться Верховним Судом (постанови від 06.12.2023 у справі № 917/805/23, від 11.10.2023 у справі № 916/409/21, від 15.09.2023 у справі № 916/2359/23, від 08.08.2023 у справі № 922/1344/23, від 27.04.2023 у справі №916/3686/22 та інші), що свідчить про усталеність судової практики з цього питання.

Крім того, у пункті 24 постанови від 03.03.2023 у справі №905/448/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду слушно звернула увагу, що в разі задоволення позову про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватися з позивачем за умови наявності в нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

У разі звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач, зокрема й ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності (постанова Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Отже, апеляційний суд погоджується, що вибуття з власності скаржника грошових коштів у загальній сумі 327374,97 грн здатне істотно ускладнити виконання рішення суду, поставити під сумнів ефективний захист прав та інтересів позивача. Водночас судовий захист має бути повним, об`єктивним, вичерпним та забезпечити відсутність потреби повторного звернення до суду.

Обраний заявником та застосований Господарським судом Миколаївської області захід забезпечення позову є належним, відповідає предмету спору та узгоджується зі способом захисту порушеного права. Накладення арешту покликане зберегти спірну суму грошових коштів у власності скаржника та, як наслідок, забезпечити виконання судового рішення шляхом їх стягнення.

Поряд з викладеним Південно-західний апеляційний господарський суд враховує, що у постанові від 29.06.2023 №918/124/23 Верховний Суд з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кюблер проти Німеччини» (заява N 32715/06) сформулював висновок, відповідно до якого метою заходу забезпечення позову є підтримання «status quo», поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору. Також Верховний Суд у зазначеній постанові зазначив, що у зв`язку з цим вжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого станом на момент подання заяви стану - збереження спірної частки у статутному капіталі у власності відповідача. Тому відсутні підстави вважати, що права відповідача будуть порушені, а баланс інтересів порушений (пункти 47-61 зазначеної постанови).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд відхиляє аргументи апелянта про порушення судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України щодо умов вжиття заходів забезпечення позову та щодо відсутності доказів на підтвердження зазначеного заявником припущення щодо зникнення, зменшення, погіршення спірного майна на момент виконання рішення у цій справі.

Отже, з урахуванням вищевикладеного правового регулювання спірних правовідносин, а також висновків Верховного Суду щодо питання застосування статті 136 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов заснованого на правильному застосуванні норми статті 136 Господарського процесуального кодексу України висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції спір по суті не розглядався, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 269-271, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2024 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРЕЙН ПІВДЕНЬ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ПРОВІЖН» про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.05.2024.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран