ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 Справа № 914/491/24

За позовом: Акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КК Груп, с. Гребенів Львівської області

про стягнення 959 571, 42 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Смітюх С.В.

За участю представників:

від позивача: Матвієнко С.М. представник;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Укртелеком в особі Львівської філії АТ «Укртелеком» до Товариства з обмеженою відповідальністю КК Груп про стягнення 959 571, 42 грн.

Хід розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 03.04.2024.

Ухвалою суду від 03.04.2024 судове засідання відкладено на 24.04.2024.

У судовому засіданні 24.04.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Слід зазначити, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 20.03.2024, ухвали також скеровувались на адресу електронної пошти, відображеної в договорі.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована невиконанням укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна №Е100-1919/20 від 23.12.2020 в частині сплати орендних та комунальних платежів за період з березня 2021 року по листопад 2023 року.

Відповідач відзиву на позов не позов, щодо заявлених вимог в установленому порядку не заперечив.

Обставини справи.

23 грудня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Львівської філії ПАТ «Укртелеком» (Орендодавець, перейменовано на АТ «Укртелеком») та Товариство з обмеженою відповідальністю «КК ГРУП» (Орендар) уклали договір оренди нерухомого майна №Е100-1919/20 (далі - договір), відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 якого Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування комерційну нерухомість (далі - Майно), будівлі бази відпочинку «Зв`язківець», які розташовані за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Гребенів, урочище Підгородище 1, загальною площею 606,8м.кв. для ведення готельної діяльності і подібних засобів тимчасового розміщення.

У пункті 3.1 договору сторони домовилися, що за користування Орендованим майном Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату, що складається з:

- плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 27, 61 грн за 1 м.кв. за місяць без урахування ПДВ, що з урахуванням ПДВ становить 20 104, 50 грн за 606,8 м.кв. за місяць;

- плати за надання Орендодавцем послуг з утримання Орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у Додатку № 2 до Договору.

Відповідно до пункту 3.5 договору відшкодування Орендарем вартості використаної електроенергії здійснюється згідно з показниками окремо встановленого лічильника у відповідності до державних тарифів, що затверджені відповідними постановами НКРЕКП.

У пункті 3.8 договору сторони погодили, що орендна плата сплачується Орендарем щомісяця шляхом її перерахування у безготівковому порядку на банківський рахунок Орендодавця у наступному порядку:

орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання Орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця;

плата за надання послуг з утримання Орендованого майна сплачується до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 3.9 договору орендна плата сплачується на підставі рахунку-акту, що надається/надсилається/передається Орендодавцем Орендарю, в тому числі який надсилається Орендодавцем за допомогою електронного сервісу обміну документами. У разі не отримання Орендарем рахунку-акту від Орендодавця Орендар зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа місяця, у якому має бути здійснена така оплата. При цьому, розмір плати за надання послуг з утримання Орендованого майна визначається у розмірі, що дорівнює попередній оплаті за надання таких послуг (з подальшим корегуванням переплати/недоплати Орендодавцем).

Пунктом 3.11 договору передбачено, що будь-які грошові зобов`язання орендаря перед орендодавцем за цим Договором забезпечуються грошовою заставою у розмірі 20 104, 50 грн.

Згідно з пунктом 11.1 договору такий набирає чинності після підписання Сторонами і діє до 22 листопада 2023 року включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Додатком № 1 до договору є план-схема орендованого майна, а додатком № 2 розрахунок вартості послуг з утримання орендованого майна.

Додатком № 3 до договору є акт приймання-передачі майна (перелік МШП), а додатком № 4 - є акт приймання-передачі майна (перелік основних засобів).

На виконання умов пункту 3.11 договору позивач виставив відповідачу рахунок № 46-БНМ20-1489 від 23.12.2020 на суму 20 104, 50 грн грошової застави.

24 грудня 2020 року відповідач оплатив зазначений рахунок, що підтверджено платіжним дорученням № 3.

Також 24.12.2020 сторони підписали акт приймання-передачі майна.

30 березня 2023 року сторонами проведено звіряння взаєморозрахунків за договором оренди нерухомого майна та підписано акт звіряння, в якому погоджено наявність заборгованості на кінець березня 2023 року на суму 1 446 434, 94 грн.

Після закінчення строку дії договору відповідач звільнив і повернув приміщення позивачу, що підтверджено підписаним актами передачі-приймання майна від 22.11.2023.

Позивач долучив разрахунки-акти на загальну суму 3 568 511, 65 грн та проплати на суму 2 588 835, 73 грн.

Після закінчення дії договору суму застави - 20 104, 50 грн зараховано в рахунок оплати заборгованості за орендну плату на дату повернення орендованого майна з користування.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати на суму 959 571, 42 грн.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Сторони у справі уклали договір оренди нерухомого майна №Е100-1919/20 від 23.12.2020.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Позивач виставляв відповідачу рахунки-акти впродовж дії договору.

Сторони підписали акт звіряння, в якому відобразили, що станом на 30.03.2023 актів відображено на 2 265 270, 67 грн, оплат на 818 835, 73, тобто сальдо 1 446 434, 94 грн.

За період з березня по листопад виставлено рахунки на суму 1 303 240, 98 грн. Відповідач оплатив 1 770 000, 00 грн.

Тобто неоплаченою залишилась сума 979 675, 92 грн.

Також позивач зарахував 20 104, 50 грн в рахунок оплати заборгованості за орендну плату.

Враховуючи викладене, позивач довів, а відповідач не спростував неоплачену заборгованість на суму 959 571, 42 грн, яка правомірно заявлена до стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України та частину 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на суму 11 514, 86 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КК Груп (місцезнаходження: 82634, Львівська область, Стрийський район, село Гребенів, урочище Підгородище, будинок 1, ідент. код: 43997377) на користь Акціонерного товариства Укртелеком (місцезнаходження: 01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, ідент. код: 21560766) в особі Львівської філії Акціонерного товариства Укртелеком (місцезнаходження: 79007, місто Львів, вулиця Дорошенка, будинок 43, ідент. код: 01186030) 959 571, 42 грн збитків та 11 514, 86 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.04.2024.

Суддя Галамай О.З.