За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агровітокс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МП Ніко"
простягнення 915631,90 грн
Суддя Смирнова Ю.М.
Секретар судового засідання Негеля Ю.М.
Представники сторін:
від позивачане з`явилися;
від відповідачане з`явилися;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровітокс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МП Ніко" про стягнення 915631,90 грн основного боргу.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №18/01-2023/2 від 18.01.2023 в частині оплати поставленого позивачем товару у встановлений цим правочином строк.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі №910/17538/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровітокс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МП Ніко" про стягнення 915631,90 грн задоволено повністю.

В порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровітокс" звернулося з заявою про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27500,00 грн.

У відповідності до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У ст.244 Господарського процесуального кодексу України зазначено, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 заяву позивача про стягнення судових витрат призначено до розгляду на 02.04.2024.

Судове засідання 02.04.2024 відкладено на 18.04.2024, про що сторін повідомлено відповідною ухвалою суду.

18.04.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання 18.04.2024 не з`явився. Про проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте не забезпечив сталого відеозв`язку і звуку протягом усього часу судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч.3-5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

До заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу позивач надав:

- договір про надання правової допомоги від 10.11.2023, укладений між позивачем та адвокатом Нестеровою О.В., акт прийому-передачі наданих послуг від 07.03.2024 до цього договору на суму 27500,00 грн, в якому вказано, що адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги: складання позову, збирання доказів та організація подання позову до суду через електронний суд по справі №910/17538/23 на суму 20000,00 грн та представництво інтересів у судових засіданнях: 10.01.2024, 15.02.2024, 07.03.2024 по справі №910/16768/23 з урахуванням часу на прибуття в судове засідання відповідно до практики Верховного Суду на суму 7500,00 грн, платіжні інструкції №4705 від 08.03.2024 на суму 7500,00 грн, №4339 від 20.11.2023 на суму 20000,00 грн, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1297216 від 10.11.2023.

Суд зауважує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).

Суд зазначає, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Із наданих позивачем документів вбачається, що до акту прийому-передачі наданих послуг від 07.03.2024 адвокатом включено послуги з представництва інтересів клієнта у судових засіданнях: 10.01.2024, 15.02.2024, 07.03.2024 по справі №910/16768/23 з урахуванням часу на прибуття в судове засідання відповідно до практики Верховного Суду на суму 7500,00 грн. Зазначені витрати не підлягають розподілу між сторонами в межах справи №910/17538/23, оскільки понесені у зв`язку з розглядом іншої справи в суді.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено повністю, суд дійшов висновку про необхідність присудження до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, які понесені в межах справи №910/17538/23.

Керуючись ст.ст.124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МП Ніко" (01024, місто Київ, вул.Круглоуніверситетська, будинок 7, офіс 27, ідентифікаційний код 37773213) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровітокс" (67486, Одеська обл., Роздільнянський р-н, село Новодмитрівка, вулиця Штурпельська, ідентифікаційний код 33311334) витрати на професійну правничу допомогу адвоката на суму 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви позивача про розподіл судових витрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.04.2024

Суддя Ю.М. Смирнова