ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення проваждення у справі

"25" квітня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/187/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом заст. керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави

в особі позивача-1 Рівненської обласної державної (військової) адміністрації

в особі позивача-2 Західного офісу Державної аудиторської служби України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

до: відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Шляхбуд"

відповідача-2 Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації

про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину

у судове засідання з`явились представники:

прокурор - Немкович І.І.;

позивача 1 - не з`явився;

позивача 2 - Кравчук А.О.;

третьої особи - не з`явився;

відповідача 1 - Гуль Н.В.;

відповідача 2 - Ясковець О.А.;

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 до Господарського суду Рівненської області надійшов позов заступника керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації, Західного офісу Державної аудиторської служби України до ТОВ "НВП Шляхбуд", Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА, в якому прокурор просить:

- визнати недійсними договори, укладені між Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА і ТОВ "НВП Шляхбуд": №73 від 28.09.2018, №86 від 10.10.2018, №92 від 02.11.2018, №103 від 09.11.2018.

- стягнути з ТОВ "НВП Шляхбуд" на користь Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА кошти в сумі 8 109 429,52 грн, а з Департаменту одержані за рішенням суду 8 109 429,52 грн - стягнути в дохід держави.

Ухвалою від 26.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.03.2024.

Ухвалою від 21.03.2024 підготовче засідання відкладено на 09.04.2024.

09.04.2024 від ТОВ "НВП Шляхбуд" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №918/187/24 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №918/1043/21 у подібних правовідносинах.

Ухвалою від 09.04.2024 підготовче засідання відкладено на 25.04.2024.

25.04.2024, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, Рівненська міська рада і Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не забезпечили явку у судове засідання уповноважених представників, причин неявки не повідомили, що за умовами ч.1 ст. 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Присутні у судовому засіданні представники учасників справи виклали свою правову позицію з приводу клопотання про зупинення провадження у справі.

Так, представники відповідачів підтримали його, просять задоволити, прокурор - заперечив, не вважаючи подібними правовідносини, що є предметом розгляду у справі №918/1043/21.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі, судом встановлено наступне.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2023 справу №918/1043/21 (за позовом Невірківського ліцею Великомежиріцької сільської ради до ПП "Фірма "ДАН" про визнання недійсним договору поставки мережевого обладнання від 21.12.2019 №38, укладеного між підприємством та ліцеєм, а також про стягнення з підприємства коштів 199 850,40 грн - сплачених за договором коштів) разом із касаційною скаргою ПП "Фірма "ДАН" на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 - передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Позов у справі №918/1043/21 мотивовано тим, що Ліцей не був обізнаний з реальною вартістю товару за Договором та купив його у Підприємства за ціною, яка значно перевищує таку вартість. Водночас Підприємство не могло не знати про реальну вартість товару за Договором, а тому з метою отримання надприбутку навмисно ввело Ліцей в оману. Оскільки товар за Договором був придбаний за державні кошти, зазначений правочин суперечить інтересам держави і суспільства, у зв`язку із чим має бути визнаний недійсним, а сплачені за ним кошти - стягнуті з Підприємства.

Суд враховує, що відповідно до ч.3 ст. 302 ГПК України умовами (підставами) для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, як і підставами для здійснення розгляду справи Великої Палати Верховного Суду, є: 1) наявність висновку щодо застосування норми права, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду; 2) такий висновок має бути зроблений у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у п.60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

У постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала визначення подібності правовідносин, згідно з яким на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі №154/3029/14-ц, правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ.

Обґрунтовуючи підстави для передачі справи №918/1043/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд вказав на наявність виключної правової проблеми у застосуванні ч.3 ст. 228 ЦК України з урахуванням ст.ст. 203, 216 цього Кодексу та ст. 208 ГК України, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Касаційний господарський суд зазначив про те, що у цій справі існує виключна правова проблема, пов`язана із застосуванням ст. 216 і ч.3 ст. 228 ЦК України, які містять різні наслідки недійсності договору. Так, ст. 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, що зміст правочину не може суперечити інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Водночас приписами ст. 228 ЦК України визначено цивільно-правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, а не підстави недійсності оспорюваного договору.

З буквального тлумачення ч.3 ст. 228 ЦК України вбачається, що такий критерій як "умисел" в однієї зі сторін чи в обох на вчинення правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства (встановивши наявність умислу лише у відповідача суди у цій справі визнали оспорюваний договір недійсним) має значення не для підстав визнання договору недійсним, а є критерієм який застосовується для визначення наслідків недійсності правочину, який вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначив, що існує необхідність у викладенні однозначного висновку Великою Палатою Верховного Суду щодо того, хто може звертатись з позовом про визнання правочину недійсним, якщо підставою його недійсності зазначається порушення інтересів держави і суспільства - органи державної влади, місцевого самоврядування, інші суб`єкти владних повноважень до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, а у разі відсутності такого органу - прокурор чи таке право мають і інші суб`єкти цивільних правовідносин, якщо, зокрема обґрунтують наявність порушених прав/інтересів шляхом вчинення правочину, який порушує інтереси держави і суспільства.

Також КГС ВС вказав на необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.07.2022 у справі №923/196/20, щодо можливості застосування односторонньої реституції замість двосторонньої (ч.3 ст. 216 ЦК України).

Обґрунтовуючи необхідність відступлення від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 20.07.2022 у справі №923/196/20, щодо можливості застосування односторонньої реституції замість двосторонньої у випадку визнання договору недійсним або якщо він є нікчемним, колегія суддів КГС ВС виходила з того, що у постанові Велика Палата Верховного Суду, дійшовши висновку про нікчемність відповідного договору, замість двосторонньої реституції, тобто приведення обох сторін у попередній стан, задовольнила вимогу про повернення спірних земельних ділянок до комунальної власності, обґрунтувавши своє рішення тим, що вимогу про повернення коштів, сплачених за спірним договором купівлі-продажу позивачеві, відповідач не заявив. На думку колегії суддів КГС ВС, як у справі №923/196/20, так і у цій справі, спірним є питання про застосування наслідків недійсності/нікчемності договору.

В той же час, як вбачається із позовної заяви у справі №918/187/24, що перебуває на розгляді Господарського суду Рівненської області, прокуратура посилається на те, що договори, укладені між Департаментом і Товариством: №73 від 28.09.2018, №86 від 10.10.2018, №92 від 02.11.2018, №103 від 09.11.2018, спотворено антиконкурентними узгодженими діями учасників закупівлі, що, відповідно суперечить інтересам держави і суспільства, тому остання повиннна бути визнана недійсною на підставі ч.3 ст. 228 ЦК України, а одержані за нею кошти підлягають поверненню на користь держави.

Тобто, як вбачається із викладеного, на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа щодо перегляду у касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, у випадку, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.7 ч.1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку (п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України).

Таким чином, оскільки для надання правової оцінки правовідносинам у справі №918/187/24 має значення правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №918/1043/21, суд вважає за необхідне зупинити провадження згідно з приписами п.7 ч.1 ст. 228 ГПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку та прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №918/1043/21.

Керуючись ст. ст. 183, 227 - 229, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Шляхбуд" про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №918/187/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 918/1043/21.

3. Учасникам справи - повідомити суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №918/1043/21.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч.1 ст. 235 ГПК України негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Ю.Г.РОМАНЮК