ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/4770/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:

скаржника - адвоката Михайлової В.В., адвоката Канципи Є.С.,

боржника - адвоката Кузьменка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 08.02.2024

у складі колегії суддів: Іванова О.Г. (головуючого), Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

від 20.09.2023

суддя Владимиренко І. В.

у справі № 904/4770/23

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. 31.08.2023 Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал".

2. Боржник заперечив проти заяви АТ КБ "ПриватБанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал", та просив суд відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство з підстав існування спору про право між заявником та боржником, а також безпідставності нарахування відсотків саме за кредитним договором №DNHSLOK06924 від 04.11.2016.

3. АТ КБ "Приватбанк" просив суд не брати до уваги викладені у відзиві боржника аргументи (заперечення) та відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал".

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

4. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 відмовлено АТ КБ "Приватбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал".

5. Не погодившись із зазначеною ухвалою АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

6. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2024 апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 залишено без змін.

Рух касаційної скарги

7. 01.03.2024 АТ КБ "ПриватБанк" звернулась із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2024 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 у справі № 904/4770/23.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" у справі № 904/4770/23 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В. В., судді - Погребняка В. Я., судді - Васьковського О. В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2024.

9. Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 904/4770/23 за касаційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2024 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 та призначено розгляд касаційної скарги на 09.04.2024 року о 10:30.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

10. Не погоджуючись з ухваленою постановою, АТ КБ "ПриватБанк" подано касаційну скаргу, в якій останнє просить скасувати постанову апеляційного суду від 08.02.2024 та ухвалу суду першої інстанції від 20.09.2023 повністю та прийняти нове рішення, яким: відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал"; визнати вимоги кредитора АТ КБ "ПриватБанк" на суму 725 398 933,15 грн з віднесенням до 4-ї черги, 26 840,00 грн судового збору та 60 300,00 грн авансування винагороди арбітражному керуючому з віднесенням до 1-ї черги задоволення грошових вимог; ввести процедуру розпорядження майном ТОВ "Агротермінал"; призначити розпорядником майна у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал" арбітражного керуючого Ляшка Олександра Віталійовича.

11. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

11.1. Судами попередні інстанцій неправильно застосовано норми статей 202, 204 ЦК України, ст. 39 КУзПБ, статей 2, 7, 11, 13, 269 ГПК України, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі№2-1383/20IO, від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, від 28.10.2020 у справі № 917/175/20, від 15.10.2020 у справі №922/1174/20, від 18.05.2022 у справі №613/1436/17, від 06.04.2023 у справі № 902/560/20.

11.2. Відсутність у Кредитному договорі пунктів щодо правових наслідків відмови АТ КБ "ПриватБанк" від одностороннього правочину, не свідчить про те, що неможливо здійснити (вчинити) відмову від одностороннього правочину в порядку ст. 214 ЦК України.

11.3. Висновок Верховного Суду щодо способу реалізації особою права на відмову від одностороннього правочину у відповідності до ч. 1 ст. 214 ЦК України відсутній у подібних правовідносинах.

11.4. З огляду на наявність двох редакцій Кредитного договору, суди мали би виходити з того, що відносини сторін регулюються нормами актів цивільного законодавства та надати оцінку двом повідомленням, які були скеровані АТ КБ "ПриватБанк" на адресу ТОВ "Агротермінал" застосувавши норми ст. ст. 215, 216, 651 ЦК України.

11.5. Період нарахування та розмір заборгованості по процентах за кредитним договором № DNHSLOK06924 від 04.11.2016 у справі № 904/4770/23 є відмінним від періоду нарахування та розміру заборгованості у справі № 916/599/18. Справа № 916/599/18 не має жодного відношення до вимог Банку у справі № 904/4770/23, її вирішення не впливає на правомірність нарахування процентів за Кредитним договором № DNHSLOK06924 від 04.11.2016, які заявлені у справі № 904/4770/23. Таким чином, між ініціюючим кредитором та боржником відсутній спір про право щодо грошових вимог, які є предметом розгляду у справі № 904/4770/23 за заявою AT КБ "Приватбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо ТОВ "Агротермінал".

12. У судових засіданнях 09.04.2024, 23.04.2024 представники скаржника підтримали касаційну скаргу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

13. ТОВ "Агротермінал" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.

14. У судових засіданнях 09.04.2024, 23.04.2024 представник боржника заперечував проти касаційної скарги з підстав, наведених у відзиві на касаційну скаргу.

Розгляд клопотань Верховним Судом

15. 22.04.2024 АТ КБ "ПриватБанк" подало пояснення до касаційної скарги та просить прийняти їх та врахувати дані пояснення під час розгляду цієї справи.

15.1. Водночас, вказані пояснення скаржника за своїм змістом є доповненням до касаційної скарги, оскільки скаржник наводить додаткові обґрунтування касаційної скарги, які не охоплюються доводами касаційної скарги.

15.2. Відповідно до частини першої статті 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

15.3. Оскільки додаткові пояснення які по суті є доповненням до касаційної скарги останнього, подані з пропуском передбаченого законом строку на касаційне оскарження, Суд залишає такі додаткові пояснення без розгляду (ч. 2 ст. 118 ГПК України).

16. 23.04.2024 АТ КБ "ПриватБанк" подано клопотання про передачу справи на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (ч. 1 ст. 302 ГПК України).

16.1. В обґрунтування вказаного клопотання АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що Верховний Суд неодноразово викладав висновки про застосування положень частини 6 статті 39 КУзПБ стосовно необхідності встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора як необхідної передумови для відкриття провадження у справі про банкрутство, а також наявності підстав для відмови у відкритті провадження за відповідною заявою ініціюючого кредитора в разі виникнення такого спору саме до подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (від 16.08.2022 у справі № 910/10741/21, Суду від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 19.08.2020 у справі №910/2522/20).

16.2. При цьому, АТ КБ "ПриватБанк" стверджує, що в межах даної справи № 904/4770/23 наявний судовий спір у справі № 916/599/18 про стягнення з Боржника заборгованості, однак вимоги ініціюючого кредитора не являються фактично предметом розгляду у вказаній судовій справі, тому застосування вже сформованих висновків Верховного Суду щодо поняття "спір про право" не може повністю співпадати з правовідносинами, які склались у справі № 904/4770/23, що вказує на наявність правових підстав відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладено у вказаних вище постановах та надати оцінку правовідносинам, які є відмінним від інших.

16.3. У судовому засіданні 23.04.2024 представники скаржника підтримали вказане клопотання, представник боржника заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

16.4. Розглянувши вказане клопотання колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

16.5. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (частина перша статті 303 ГПК України).

16.6. Основним завданням Верховного Суду є забезпечення сталості та єдності судової практики (частини перша статті 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

16.7. Тобто з метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій, Верховний Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення або підходи застосовані в цих рішеннях мають бути очевидно застарілими внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання, враховуючи зміни, що відбулися в суспільних відносинах, у законодавстві, практиці ЄСПЛ; існування невідповідності критерію "якість закону" законодавчих норм, що призвело до різного тлумачення судами (колегіями, палатами) норм права.

16.8. Отже, необхідність відступу від правових позицій Верховного Суду повинна мати тільки важливі підстави, реальне підґрунтя, суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності вагомої для цього причини, а метою відступу може слугувати виправлення лише тих суперечностей (помилок), що мають фундаментальне значення для правозастосування (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16 та постановах Верховного Суду від 05.07.2022 у справі №904/3860/19, від 28.09.2021 у справі № 910/8091/20, від 24.06.2021 у справі № 914/2614/13).

16.9. Згідно з частиною першою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

16.10. Разом з тим, як АТ КБ "ПриватБанк" вказує на наявність правових підстав відступити від вже сформованих висновків Верховного Суду щодо поняття "спір про право", наведених у постановах Верховного Суду, правовідносини у яких не співпадають з правовідносинами, які склались у справі № 904/4770/23, тобто просить надати оцінку правовідносинам, які є відмінним від правовідносин у наведених скаржником справах, від висновків у яких просить відступити. Інших вагомих чи суперечностей, які що мають фундаментальне значення для правозастосування заявником не наведено.

16.11. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про передачу справи на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду є необґрунтованим, відтак вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Позиція Верховного Суду

17. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

18. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

19. Предметом касаційного розгляду є постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал".

20. Як встановлено судами попередніх інстанцій 31.08.2023 АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал", в якій останнє просить визнати його кредитором на суму 725 398 933, 15 грн (заборгованість за процентами за період з 27.12.2017 по 31.08.2023 на підставі Кредитного договору № від 04.11.2016) з віднесенням до 4 черги задоволення грошових вимог, а також 87 140,00 грн з віднесенням до 1 черги грошових вимог (26 840,00 грн судового збору та 60 300,00 авансування винагороди арбітражному керуючому).

21. Отже, заява АТ КБ "ПриватБанк" про визнання боржника банкрутом щодо вимог по заборгованості за тілом кредиту не подавалась, а заявлено лише вимоги що складають заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 27.12.2017 по 31.08.2023 за Кредитним договором №, тобто вже після односторонньої відмови 13.12.2017 від кредитного договору, яка відповідачем оспорюється шляхом зустрічного позову.

22. Досліджуючи питання правомірності відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал", Верховний Суд вважає необхідним зазначити наступне.

23. Відповідно до частин другої та третьої статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

24. Підставою для застосування до боржника встановлених КУзПБ процедур та, відповідно, відкриття провадження у справі, є неплатоспроможність боржника. Ознакою такої неплатоспроможності є наявність невиконаного боржником зобов`язання перед кредитором незалежно від його розміру та періоду невиконання.

25. З наведеного слідує, що законодавець визначив підставою звернення особи (кредитора) до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство наявність заборгованості, тобто наявність порушення щодо виконання грошового зобов`язання.

26. Щодо моменту виникнення вимог (права вимоги) кредитора (ініціюючого кредитора в цьому випадку) до боржника в площині права неспроможності, слід виходити з того, що боржником є особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання (тобто грошові обов`язки), строк виконання яких настав. Таким чином, моментом виникнення вимоги кредитора як учасника відносин неспроможності, слід вважати саме дату настання строку виконання грошового обов`язку боржника, а не момент вчинення правочину, чи настання іншої підстави, з якої виникає відповідне право як таке (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.08.2022 у справі № 910/10741/21).

27. Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство встановлені приписами статті 34 КУзПБ.

28. Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

29. Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить про те, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є:

- наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду;

- відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог;

- до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

30. Згідно частини шостої статті 39 КУзПБ Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

31. Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду під час розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є:

- перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором;

- встановлення наявності/відсутності спору про право;

- встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

32. Щодо поняття "спір про право" в розумінні частини шостої статті 39 КУзПБ колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.02.2022 у справі № 910/4918/21, згідно з якою спір про право - це суперечність між суб`єктами цивільного права, яка виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншої і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

33. Поняття "спір про право" має розглядатися з його наповненням сутнісним, а не виключно формальним змістом. Тому, вирішуючи питання, чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків і неможливістю їх здійснення/забезпечення належного виконання за зверненням до суду. Спір про право може проявлятися також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за участю суду.

34. Отже, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням, невизнанням або недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

35. Установлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

36. Законодавство не містить переліку критеріїв для висновку про існування спору про право, який може бути виражений як в процесуальній формі - підтверджуватися судовими актами, так і матеріально-правовій формі - підтверджуватися юридичними фактами (аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/1922/20, від 24.11.2021 у справі №902/560/20, від 20.07.2022 у справі № 904/6023/21).

37. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстав виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

38. Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини справи.

38.1. 04.11.2016 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк " ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та ТОВ "Агротермінал" укладено Кредитний договір №DNHSLOK06924 від 04.11.2016.

38.2. Листом від 13.12.2017 № 1/3-157142 АТ КБ "ПриватБанк" повідомив ТОВ "Агротермінал" про одностороннє розірвання кредитного договору з 27.12.2017 та вимагав в останній день дії договору - 26.12.2017 повернути кредит, проценти за час фактичного користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов`язання, які випливають з договору на момент повернення кредиту.

38.3. АТ КБ " ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ "Агротермінал", в якій просило суд стягнути з ТОВ "Агротермінал" на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 04.11.2016 в розмірі 1 002 207 775,06 грн, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судовий збір.

38.4. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ТОВ "Агротермінал" кредитного договору від 04.11.2016 № DNHSLOK06924, підписаного керівником напрямку кредитних експертів та управління нерухомістю Банку Єрьоменком О.В., на виконання якого позивачем відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 887 881 191,13 грн, разом з тим відповідачем у справі було порушено свої обов`язки за вказаним договором, а саме, п. 2.2.7 договору стосовно надання банку фінансової інформації та п. 2.2.8 договору про інформування щодо цільового використання коштів, з огляду на що позивач скористався своїм (передбаченим договором) правом на його розірвання, повідомив відповідача про розірвання договору 13.12.2017, та встановив відповідачу термін повернення кредиту, сплати відсотків за час фактичного користування кредитом, а також інших платежів, які відповідачем оплачені не були, що і стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду про стягнення 887 881 191,13 грн заборгованості за кредитом, 111 873 030,08 грн заборгованості по процентах, 2 453 553,85 грн пені.

38.5. За вказаною позовною заявою ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.04.2018 відкрито провадження у справі № 916/599/18.

38.6. У зустрічному позові, який прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 916/599/18, ТОВ "Агротермінал" просило суд визнати недійсним односторонній правочин ПАТ КБ "Приватбанк", який вчинений у формі повідомлення від 13.12.2017 № Э.Upr 1/3-157142 про одностороннє розірвання кредитного договору з 27.12.2017. Ухвалою від 21.05.2018 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним.

38.7. ТОВ "Агротермінал" також звернулося до суду із заявою в порядку частини третьої статті 184 Господарського процесуального кодексу про визнання недійсним пов`язаного з предметом спору правочину - кредитного договору від 04.11.2016 № DNHSLOK06924, який від імені Банку підписаний керівником напрямку кредитних експертів та управління нерухомістю Банку Єрьоменком О.В. При цьому, зазначає про підписання між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" кредитного договору, який підписаний від імені Банку Першим заступником Голови Правління банку - керівника корпоративного VIP-бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ГО Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "ПриватБанк" Яценко В.А., який діє на підставі довіреності № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015.

38.8. Умовами вказаного кредитного договору встановлено істотні умови кредитування, вид кредиту - відновлювальна кредитна лінія (А1), ліміт цього договору 2 450 000 000 грн., в тому числі на наступні цілі: у розмірі 2 450 000 000 грн. на поповнення обігових коштів.

38.9. Отже, 04.11.2016 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" підписано кредитний договір № DNHSLO0624. Натомість, у сторін договору цей договір у різних редакціях.

38.10. Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.10.2020 у справі № 916/599/18 первісний позов задоволено: стягнуто з ТОВ "Агротермінал" на користь ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" 887 881 191,13 грн заборгованості за кредитом, 111 873 030,08 грн. заборгованості з процентів за користування кредитом, 2 453 553,85 грн. пені, 616 700,00 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Заяву ТОВ "Агротермінал" про визнання недійсним кредитного договору №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 в порядку частини третьої статті 237 ГПК України залишено без задоволення.

38.11. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 у справі № 916/599/18 рішення місцевого господарського суду скасовано частково; у задоволенні первісного позову відмовлено; в іншій частині рішення місцевого господарського суду залишено без змін. Стягнуто з ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" на користь ТОВ "Агротермінал" 925 505,00 грн. судового збору з апеляційної скарги.

38.12. Постановою Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №916/599/18 скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2022, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

38.13. Відповідно до постанови Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №916/599/18 вбачається наступне:

- причиною виникнення спору зі справи за первісним позовом стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості з ТОВ "Агротермінал" на користь Банку за кредитним договором;

- причиною виникнення спору зі справи за зустрічним позовом стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним одностороннього правочину ПАТ Комерційний банк "Приватбанк", який вчинений у формі повідомлення про одностороннє розірвання кредитного договору з 27.12.2017;

- встановивши, що договір, наданий позивачем за первісним позовом та договір, наданий відповідачем підписані від імені Банку різними особами, відмінні за своїми умовами, суди попередніх інстанцій жодним чином не обґрунтували та не з`ясували підстави вважати, що існує саме один і той самий договір у різних редакціях, а не два різні договори з різними умовами, кожен з яких породжує правові наслідки для його сторін;

- зазначаючи про те, що як примірник договору, наданий Банком, так і примірник договору, наданий ТОВ "Агротермінал" були підписані від імені Банку уповноваженими особами, суди не з`ясували та не встановили існуючий на час спірних правовідносин порядок підписання кредитних договорів у Банку, зокрема, з огляду на нормативно-правове регулювання функціонування Банку, діючої на час спірних правовідносин організаційної структури Банку, повноважень посадових осіб та відповідальних підрозділів Банку в розрізі задіяних у підписанні кредитних договорів вцілому та спірного правочину зокрема; реґламентації здійснення основних банківських операцій, наявності та дотримання положень/інструкцій/правил, що регулюють процедуру створення і підписання кредитного договору Банком, а також інших процедур погодження (візування) та дотримання їх при укладені кожного з існуючих договорів чи редакцій договору; а також наявності чи відсутності ознак перевищення службовими особами Банку своїх повноважень у спірних правовідносинах при оформленні кожної із редакцій підписаних від імені Банку договорів; наявності підстав для підписання договору від імені Банку Першим заступником голови правління банку - керівником корпоративного VIP-бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ГО Банку Яценком В.А. в умовах наявності рішення кредитного комітету Банку від 03.11.2016, згідно з яким на підписання договору з ТОВ "Агротермінал" був уповноважений керівник напрямку кредитних експертів та управління нерухомістю Банку Єрьоменко О.В.

38.14. До цього часу судове рішення по цій справі не прийняте, тобто спір між сторонами не вирішено.

39. Як вже було зазначено вище від 13.12.2017 АТ КБ "ПриватБанк" листом повідомив ТОВ "Агротермінал" про одностороннє розірвання кредитного договору з 27.12.2017 та вимагав в останній день дії договору - 26.12.2017 повернути кредит, проценти за час фактичного користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов`язання, які випливають з договору на момент повернення кредиту.

40. Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

41. Згідно з ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

42. Таким чином, з огляду на повідомлення АТ КБ "ПриватБанк" листом від 13.12.2017 ТОВ "Агротермінал" про одностороннє розірвання кредитного договору з 27.12.2017, суди дійшли висновку, що строк дії кредитного договору № DNHSLO0624 від 04.11.2016 закінчився 27.12.2017.

43. Разом з тим, на підставі Кредитоного договору АТ КБ "ПриватБанк" нарахував проценти на суму 725 398 933, 15 грн. за період з 27.12.2017 по 31.08.2023.

44. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, Постановах Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 923/576/21, від 06.02.2019 у справі №175/4753/15-ц, від 22.08.2023 у справі № 904/1693/22, від 15.08.2023 у справі № 753/6745/17, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

45. Крім того, як встановлено судами попередніх інстанцій Листом від 12.07.2023 № Е.Upr 1/3-230712/12748 АТ КБ "ПриватБанк" повідомив ТОВ "Агротермінал" про відмову від одностороннього правочину, вчиненого щодо кредитного договору з ТОВ "Агротермінал".

46. Відповідно до ст. 214 ЦК України особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої особи, ці права підлягають захисту.

47. Згідно з ч. 4 ст. 214 ЦК України правові наслідки відмови від правочину встановлюються законом або домовленістю сторін.

48. Судами також встановлено, що у Кредитному договорі №DNHSLOK06924 від 04.11.2016, який надано АТ КБ "ПриватБанк" та у кредитному договорі №DNHSLOK06924 від 04.11.2016, який надано ТОВ "Агротермінал", не передбачені правові наслідки відмови АТ КБ "ПриватБанк" від правочину про одностороннє розірвання договору. Тобто, кредитним договором №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 не передбачено право АТ КБ "ПриватБанк" поновлювати дію договору шляхом відмови від його одностороннього розірвання.

49. Відповідно до норм ч. 5 ст. 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

50. Згідно зі ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

51. Отже, суди попередніх інстанцій, враховуючи норми ч. 3 ст. 651 ЦК України, ч.2 ст. 653 ЦК України дійшли висновку, що з припиненням договору припиняються відповідні права та обов`язки сторін, тому суди дійшли висновку, що правочин АТ КБ "Приватбанк", вчиненій у вигляді листа від 12.07.2023 № Е.Upr 1/3-230712/12748 про відмову від одностороннього правочину про дострокове розірвання Кредитного договору, суперечить вимогам вказаних норм, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 202 ЦК України, не породжує жодних правових наслідків.

52. Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, обставини щодо дійсності правочину, оформленого листом від 13.12.2017 № 1/3-157142 про дострокове розірвання Кредитного договору з 27.12.2017 є спірним і буде вирішуватись в судовому порядку у справі № 916/599/18.

53. Крім того, у судовому засіданні представником АТ КБ "Приватбанк" господарському суду були надані для огляду оригінали двох кредитних договорів №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 (підписант банку - Яценко В.А.) та №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 (підписант банку - Єрьоменко О.В. ), які судом оглянуто та встановлено, що копія кредитного договору №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 (підписант банку - Єрьоменко О.В. ), яка надана до заяви АТ КБ "Приватбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство, візуально відрізняється (проставленням печатки під іншим кутом, в інших місцях підписи представників сторін) від наданого в судовому засіданні представником банку оригіналу кредитного договору №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 (підписант банку - Єрьоменко О.В. ), тому у господарського суду виникли сумніви щодо наданого банком оригіналу кредитного договору №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 (підписант банку - Єрьоменко О.В. ) та доданого до заяви банку копії кредитного договору №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 (підписант банку - Єрьоменко О.В. ).

54. Місцевим господарським судом також встановлено, що до заяви АТ КБ "Приватбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал" не надано належних документальних доказів щодо надання та отримання ТОВ "Агротермінал" кредитних коштів за кредитним договором №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 (підписант банку - Єрьоменко О.В. ).

55. Зі змісту постанови Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 916/599/18, якою скасовано прийняті судові рішення та направлено справу на новий розгляд вбачається, що у судовому порядку буде вирішується питання щодо того, чи існує один і той самий договір у різних редакціях, чи два різні договори з різними умовами, кожен з яких породжує правові наслідки для його сторін. За змістом заявлених позовних вимог вбачається, що під час нового розгляду суди розглядатимуть питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості з ТОВ "Агротермінал" на користь Банку за кредитним договором; питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним одностороннього правочину ПАТ Комерційний банк "Приватбанк", який вчинений у формі повідомлення про одностороннє розірвання кредитного договору з 27.12.2017; заява про визнання недійсним пов`язаного з предметом спору правочину - кредитного договору від 04.11.2016 № DNHSLOK06924.

56. Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

57. Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

58. З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність спору про право.

59. Отже, враховуючи наведені вище правові позиції щодо категорії "спору про право", в тому рахунку на які посилається скаржник у касаційній скарзі, хронологію подій, що передували зверненню АТ КБ "Приватбанк" із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, обставини відсутності остаточного рішення у справі №916/599/18, за наявності спору про право, Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про застосування, у даному випадку, абз. 1 ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства як підстави для відмови АТ КБ "Приватбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал".

60. Наведеним спростовуються доводи касаційної скарги про невірне застосування судом апеляційної інстанції положень КУзПБ, зокрема частини шостої статті 39 цього Кодексу.

61. Крім того, твердження скаржника стосовно неврахування судами попередніх інстанцій практики Верховного Суду щодо дійсності одностороннього правочину є необґрунтованими, з огляду на встановлені судами обставини щодо наявності спору про право та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судами попередніх інстанції обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції в силу статті 300 ГПК України.

62. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, а Суд не вбачає підстав для скасування законних та обґрунтованих рішень судів попередніх інстанцій.

63. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

64. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

65. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

66. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України дійшла висновку, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2024 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 у справі № 904/4770/23 прийняті відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для їх зміни або скасування відсутні.

67. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції немає, то судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2024 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 у справі № 904/4770/23 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 у справі № 904/4770/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

В. Я. Погребняк