ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 Справа № 914/3561/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет, м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДВ ВЕЙСТ-ГРУП, с. Сокільники Львівської області

про стягнення 175 801, 62 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Смітюх С.В.

За участю представників:

від позивача (в режимі відеоконференції): Гусак Ю.В.- представник;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет до Товариства з обмеженою відповідальністю ДВ ВЕЙСТ-ГРУП про стягнення 175 801, 62 грн збитків.

Хід розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 20.03.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 17.04.2024.

У судовому засіданні 17.04.2024 представник позивача підтримала позовні вимоги та ствердила, що витягом з Єдиного реєстру податкових накладних станом на 15.04.2024 підтверджено, що відповідач не зареєстрував податкові накладні в рамках співпраці за договором від 01.09.2018.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Суд надсилав поштову кореспонденцію на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак така поверталась суду із зазначенням причин: за закінченням терміну зберігання.

Крім того, суд надсилав ухвали на електронну адресу відповідача, відображену в реквізитах додаткових угод. Доказів повернення листів, надісланих на електронну пошту матеріали справи не містять.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Таким чином, суд вчинив усі необхідні дії для повідомлення відповідача, тому такий є належним чином повідомлений про розгляд цієї справи.

Аргументи сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач не виконав зобов`язання з реєстрації податкових накладних відповідно до вимог законодавства та умов договору, що призвело до недоотримання позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 175 801, 62 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.

Обставини справи.

01 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (Замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДВ Вейст - Груп» (Виконавець) уклали договір про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів № 11 - Л, відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов`язувався надавати Замовнику наступні послуги: збір і вивезення твердих побутових відходів (далі - «ТПВ»), що утворюються в результаті господарської діяльності, а Замовник зобов`язувався прийняти належним чином надані Виконавцем послуги та оплатити їх на умовах, встановлених в цьому договорі.

Додатковою угодою від 01.09.2018 доповнено договір, зокрема, пунктом 13, в якому погоджено, що Виконавець зобов`язується надати (надіслати) Замовнику на його електронну адресу Податкову накладну, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної на збільшення суми компенсації вартості наданих послуг, складені в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої Виконавцем особи, і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом п`яти календарних днів з дня складання (виписки) Виконавцем відповідної податкової накладної, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної. Виконавець зобов`язується протягом 5 календарних днів, наступних за датою складання (виписки) розрахунку коригування кількісних і вартісних показників, за якими передбачається зменшення суми компенсації вартості наданих послуг, направити його на зазначену електронну адресу Замовника.

Додатковою угодою № 25 від 01.12.2022 внесено зміни до договору та погоджено, що такий вступає в силу 01.09.2018 та діє до 01.12.2023.

На виконання умов договору відповідач надав позивачу послуги, що підтверджено такими актами наданих послуг:

- № 1545 від 31 липня 2022 року на суму 166 919, 43 грн, в тому числі ПДВ 27 819, 91 грн; оплачено платіжною інструкцією № 253856 від 19.08.2022;

- № 1770 від 31 серпня 2022 року на суму 172 033, 98 грн, в тому числі ПДВ 28 672, 33 грн; оплачено платіжною інструкцією № 516953 від 19.09.2022;

- № 1993 від 30 вересня 2022 року на суму 168 845, 51 грн, в тому числі ПДВ 28 140, 92 грн; оплачено платіжною інструкцією № 178440 від 19.10.2022;

№ 2227 від 31 жовтня 2022 року на суму 166 665, 18 грн, в тому числі ПДВ 27 777, 53 грн; оплачено платіжною інструкцією № 442474 від 18.11.2022;

- № 2455 від 30 листопада 2022 року на суму 151 112, 38 грн, в тому числі ПДВ 25 185, 40 грн ; оплачено платіжною інструкцією № 89288 від 19.12.2022 на суму 123 334, 85 грн, в тому числі ПДВ - 20 555, 81 грн;

- № 2688 від 31 грудня 2022 року на суму 147 402, 75 грн, в тому числі ПДВ 24 567, 12 грн; оплачено платіжною інструкцією № 535824 від 17.04.2023 на суму 62 769, 59 грн, в тому числі ПДВ 10 461, 60 грн;

- № 109 від 31 січня 2023 року на суму 148 714, 10 грн, в тому числі ПДВ 24 785,69 грн.; оплачено платіжною інструкцією № 562223 від 14.02.2023 на суму 98 591, 84 грн, в тому числі ПДВ 16 431, 97 грн;

- № 328 від 28 лютого 2023 року на суму 140 277, 61 грн, в тому числі ПДВ 23 379, 60 грн; оплачено платіжною інструкцією № 382436 від 30.03.2023 на суму 61 981, 53 грн, в тому числі ПДВ 10 330, 26 грн;

- № 550 від 31 березня 2023 року на суму 144 668, 89 грн, в тому числі ПДВ 24 111, 48 грн; оплачено платіжною інструкцією № 6324 від 18.04.2023 на суму 33 667, 71 грн, в тому числі ПДВ 5 611, 29 грн.

Загальна сума ПДВ по зазначених актах надання послуг становить 234 439, 98 грн, а ПДВ по фактичних оплатах згідно з платіжними документами - 175 801, 62 грн.

Відповідач склав одну податкову накладну № 100 від 31.10.2022, але її реєстрація зупинена, а по інших господарських операціях в межах договору від 01.09.2018 податкові накладні не складено.

Позивач звертався до податкового органу з заявами про порушення продавцем товарів/послуг граничних термінів реєстрації податкових накладних та з проханням повідомити інформацію щодо документальної перевірки відповідача. Проте відповідей контролюючий орган не надав.

15 вересня 2023 року позивач скерував відповідачу претензію щодо сплати суми збитків, яку відповідач отримав 18.11.2023. Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Тому позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 175 801, 62 грн збитків.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України є порушення зобов`язання.

В абзацах 14, 15, 16 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Таким чином, Податковий кодекс України встановлює для платника податку чіткі строки протягом яких мають бути зареєстровані податкові накладні. Обов`язком платника податку є не лише скласти та подати на реєстрацію, а саме зареєструвати податкові накладні в порядку та строки визначені ПК України.

При цьому, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкого кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем послуг. Тому враховуючи положення статті 201 Податкового кодексу України саме на ТОВ "ДВ ВЕЙСТ-ГРУП" (як виконавця за договором) покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні.

Такий ж обов`язок сторони погодили в пункті 13 укладеного договору.

Зазначеним зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №925/17/18 та від 19.04.2023 у справі №906/824/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 зазначила, що з 01.01.2015 Податковий кодекс України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

З огляду на це, виникнення права на податковий кредит залежить від реєстрації податкової накладної в ЄРПН, і відсутній механізм, який би дозволяв покупцю включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.

Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Суд встановив, що відповідач склав лише одну податкову накладну, але її реєстрація зупинена. Доказів вжиття відповідачем дій, спрямованих на її розблокування, матеріали справи не містять, як і не містять доказів реєстрації усіх інших податкових накладних.

Очевидним є прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку реєстрації податкових накладних та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Згідно з частиною 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, наявність вини презюмується, тобто не підлягає доведенню позивачем. Водночас відповідач для звільнення від відповідальності може доводити відсутність протиправності дій та вини, зокрема, шляхом оскарження рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в адміністративному порядку або в суді (відсутність вини буде підтверджуватися рішенням, ухваленим на користь платника податку, яке набрало законної сили і фактом реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН на виконання такого рішення).

Також суд враховує, що відсутність у контрагента за договором, у встановлені Податковим кодексом України терміни, податкового кредиту з ПДВ та відповідно коштів на його електронному рахунку з цього податку, є тією обставиною, що збитки вже настали. При цьому, ні Цивільний кодекс України, ні Господарський кодекс України не містять жодних відкладальних умов щодо виконання обов`язку з відшкодування цих збитків їх заподіювачем.

Зазначенні обстаивини підтверджують факт неналежного виконання відповідачем вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН та умов договору.

Тому позивач позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 175 801, 62 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДВ ВЕЙСТ-ГРУП (місцезнаходження: 81130, Львівська обл., Пустомитівський р-н, село Сокільники, вул. Львівська Бічна, будинок 6, ідент. код: 41790622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет (місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 40, ідент. код: 30487219) 175 801, 62 грн збитків та 2 684, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.04.2024.

Суддя Галамай О.З.