ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2024 м. ДніпроСправа № 904/1417/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 48 998,69 грн.

Суддя Колісник І.І.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 98341,71 грн в порядку відшкодування шкоди.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані недостачею вантажу (вугілля кам`яне) у вагонах №№52277241, 54998117, 68703081, 60371739, 59954719 під час його перевезення за залізничними накладними №№ 48178446, 48212245, 48245492, 48369078, 48369060, що зафіксовано в комерційних актах № 493102/1/28 від 19.01.2023, № 460005/39 від 05.02.2023, № 453603/1/79 від 16.02.2023, №№ 493102/4/175, 493102/5/176 від 04.04.2023.

Ухвалою суду від 03.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали; в порядку статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи, а саме до 03.05.2024 включно.

22.04.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується та вважає їх безпідставними.

Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що позивач в наведеному розрахунку заявленої до стягнення суми помилково застосував норму недостачі 0,2% замість правильної 2% від маси нетто за перевізним документом, оскільки вантаж "вугілля" був завантажений у вологому стані (показник вологості до 12%). Тож, відповідач зазначає, що за проведеним ним контррозрахунком сума позову повинна становити 48998,69 грн.

Водночас, на думку відповідача, позовні вимоги за нестачу у вагоні № 60371739 повинні бути відхилені з підстав статті 111(г) Статуту залізниць України, тому що нестача не перевищує норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Також відповідач указує на те, що за приписами статті 31 Статуту залізниць України відповідальність за втрату вантажу у вагоні № 68703081 (сума нестачі згідно з розрахунком 37517,04 грн) у повному обсязі повинен нести вантажовідправник за навантаження вантажу у непідготовлений для перевезення цього вантажу вагон, факт несправності якого зафіксований актом про технічний стан вагону форми ГУ-106 станції Синельникове-1 № 1 від 15.02.2023. Відповідач зауважує, що придатність рухомого складу для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, а в накладній № 48245492 у графі 28 указано, що вантаж завантажено саме відправником АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

Відтак, відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

26.04.2024 від позивача через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли відповідь на відзив та заява про зменшення розміру позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач погоджується з наданим відповідачем контррозрахунком щодо того, що ціна позову має становити 48998,69 грн. Свою позицію позивач пояснює тим, що під час підготовки позовної заяви була допущена помилка в розрахунку в частині визначення ваги недостачі вантажу з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Щодо доводів відповідача про те, що відповідальність за втрату вантажу у вагоні №68703081 повинен нести вантажовідправник, позивач указує на те, що акт про технічний стан вагона містить лише припущення про причини втрати вантажу, а не конкретні факти. Тож, позивач вважає, що акт про технічний стан вагона не доводить, що втрата вантажу сталася з причин, що залежать від відправника. Крім того, позивач звертає увагу на те, що акти про технічний стан вагона форми ГУ-106 представником вантажоодержувача не підписані, однак відповідач зазначає протилежне.

З урахуванням наведеного позивач просить задовольнити його позовні вимоги, стягнувши з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" шкоду, завдану нестачею вантажу, у сумі 48998,69 грн.

За вказаних обставин позивач і подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог до 48998,69 грн.

Можливість зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, є процесуальним правом позивача, передбаченим статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. Порядок подання заяви про зменшення розміру позовних вимог, що передбачений статтею 46 цього Кодексу, позивачем дотримано.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву позивача від 26.04.2024 про зменшення позовних вимог до 48998,69 грн.

2. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 29.04.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.І. Колісник