ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/229/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ) до Морозюк Анастасії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 9 877,76 грн

сторони явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили;

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Морозюк Анастасії Олександрівни (далі - Відповідач) в якому просить стягнути заборгованість за Договором №169614-КС-002 в розмірі 9 877,86 грн (з яких 8 815,86 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 1 061,90 грн - сума прострочених платежів по процентах).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.07.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та ФОП Морозюк А.О. укладено Договір №169614-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов Договору кредиту, ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 26 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторонами погоджено, що кредит надається строком на 8 тижні, де першим днем є дата списання коштів з рахунку кредитодавця. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86037952 процентів за кожен день користування кредитом.

Позивач зазначає, що ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 26 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Проте, боржник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково здійснив оплату на загальну суму 29 443,74 грн.

В подальшому, ФОП Морозюк А.О. за власним рішенням припинила підприємницьку діяльність, про що внесено відповідний запис до Реєстру, однак позивач вважає, що втрата статусу ФОП не звільняє відповідачку від зобов`язання.

Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про витребування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформації, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я Морозюк А.О. ; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 04.07.2021 по 25.01.2024 включно.

Окрім того, у позовній заяві міститься клопотання, відповідно до якого просить суд розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 14.03.2024, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними у справі матеріалами.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи на 04.04.2024 та витребувано в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я Морозюк А.О. ; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 04.07.2021 по 25.01.2024 включно.

21.03.2024 до суду від ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшли додаткові пояснення.

03.04.2024 від представника ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшла заява про розгляд справи без участі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.04.2024 розгляд справи відкладено на 25.04.2024. Повторно витребувано в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я Морозюк А.О. ; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 04.07.2021 по 25.01.2024 включно.

25.04.2024 уповноважені представники у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Статтею 42 ГПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане, учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №880 від 06.04.2017, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ "Бізнес Позика" зареєстроване у якості фінансової установи.

З метою організації власної фінансової діяльності у сфері кредитування фізичних осіб-підприємців ТОВ "Бізнес Позика" розробило та затвердило (Наказом директора ТОВ "Бізнес позика" від 22.06.2021 р. №10-ОД) "Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ "Бізнес Позика" (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.3. Правил, для договорів, що укладаються у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", ці Правила є невід`ємною частиною договору.

За змістом п. 1.4. Правил, Акцепт - відповідь заявника про повне та безумовне прийняття пропозиції (оферти) кредитодавця укласти договір (додаткову угоду) в електронній формі. Акцепт здійснюється (надається) в Інформаційно - телекомунікаційній системі кредитодавця шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю, яке (таке електронне повідомлення) підписане шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заявка - звернення заявника до кредитодавця щодо наміру отримати кредит, що містить відомості та/або документи про заявника та іншу інформацію визначену кредитодавцем. Заявник - фізична особа - підприємець, що звертається до кредитодавця з наміром отримання фінансової послуги. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних заявником/позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір або додаткову угоду, та надсилаються кредитодавцю. Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних систем кредитодавця, яка працює у форматі сайту (ів) та в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що направляється заявнику/позичальнику засобами зв`язку, вказаними під час реєстрації/входу в ІТС кредитодавця. Особистий кабінет - сукупність захищених сторінок, що формуються заявнику/позичальнику в момент його реєстрації в ІТС, за допомогою якої заявник/позичальник здійснює повну взаємодію з кредитодавцем, має можливість укласти договір, додаткову угоду, отримувати інформацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, зокрема графіку платежів тощо. Доступ до особистого кабінету здійснюється заявником/позичальником після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна особистого кабінету і одноразового ідентифікатора та має юридичне значення ідентифікації позичальника в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Оферта - пропозиція кредитодавця заявнику укласти договір про надання кредиту (додаткової угоди) та взяти на себе відповідні права та обов`язки. Позичальник - заявник, з яким кредитодавець уклав договір. Сайт кредитодавця (сайт) - сукупність електронних документів (файлів) кредитодавця в глобальній комп`ютерній мережі Інтернет, що об`єднані під будь - яким з таких доменних імен: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfin.com.ua/.

Згідно з п. 2.2. Правил, заявник перед заповненням заявки та до укладення договору має самостійно ознайомитись з інформацією, в тому числі необхідною для отримання кредиту та про наявні і можливі схеми кредитування у кредитодавця, що на сайті за посиланням: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfin.com.ua/.

Пунктом 2.11. Правил передбачено, що заявка подається заявником: через ІТС; шляхом заповнення по телефону; із залученням кредитного посередника шляхом надання йому необхідних інформації та документів для формування та подання заявки через ІТС.

При поданні заявки та/або надаючи відомості про себе кредитному посереднику для заповнення заявки, заявник зобов`язаний надати повні, точні та достовірні особисті дані, що необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про можливість надання кредиту. У разі використання електронної автентифікації заявника за допомогою його даних в банку, де він обслуговується, (BANKID), заявник зобов`язаний перевірити актуальність, повноту та точність таких даних та несе відповідальність за їх дійсність, достовірність. У разі формування заявки кредитним посередником, заявник зобов`язаний самостійно перевірити актуальність, повноту та точність таких даних та несе відповідальність за їх дійсність, достовірність (п. 2.13. Правил).

Укладення електронного договору: після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", включає умови, викладені у цих Правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після отримання заявником оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор. Відповідь заявника/позичальника, якому адресована пропозиція укласти договір про надання кредиту, про повне та безумовне її прийняття (акцепт) надається шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Договір про надання кредиту (Додаткова угода), укладений в порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору (додаткової угоди), укладеного у письмовій формі. Укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі договір про надання кредиту, додаткову угоду) підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноруч, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Сторони підтверджують, що договір, додаткова угода, укладені в електронній формі, мають таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі (п.п. 3.1.1., 3.1.4., 3.1.6., 3.1.7. п. 3.1. Правил).

Відповідно до п. 8.2. Правил, зміни до договорів, укладених в електронній формі, вносяться додатковою угодою, яку позичальник підписує у особистому кабінеті у відповідності до вимог Закону України "Про електронну комерцію".

За твердженнями позивача, 04.07.2021 зі сторони ТОВ "Бізнес позика" направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №169614-КС-002 про надання кредиту.

04.07.2021 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №169614-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ "Бізнес позика" направлено ФОП Морозюк А.О. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7737, на номер телефону НОМЕР_3 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

Як слідує з роздруківки послідовності дій відповідача, які були вчинені ним в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача 04.07.2021, під назвою: "Візуальна форма послідовності дій Клієнта", клієнт за наслідками ідентифікації увійшов до особистого кабінету з використанням номеру телефону та вчинив ряд послідовних дій. Зокрема, надав інформацію про обрані умови кредиту, ознайомився з офертою та прийняв її умови, надіслав позивачу акцепт та підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором G-7737, який отримав від позивача.

За змістом роздрукованих електронних документів "Пропозиція укласти Договір (оферта) №169614-КС-002 про надання кредиту (Електронна форма) від 04.07.2021, "Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору №169614-КС-002 про надання кредиту (Електронна форма) від 04.07.2021" та "Договору №169614-КС-002 про надання кредиту (Електронна форма) від 04.07.2021", утворених 04.07.2021 в інформаційно-телекомунікаційній системі, позивач запропонував відповідачу отримати кредит у сумі 26 000,00 грн, строком на 8 тижнів, з фіксованою процентною ставкою в день 0,86037952, комісією - 3 900, 00 грн, з певним графіком платежів до 29.08.2021, а відповідач погодився шляхом підписання запропонованого в електронній формі Договору № 169614-КС-002 про надання кредиту від 04.07.2021. Як слідує з тексту Договору відповідач підписав його електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора G-7737.

За умовами п.1 Договору №169614-КС-002 про надання кредиту від 04.07.2021, кредитодавець (ТОВ "Бізнес Позика") надає позичальнику (ФОП Морозюк А.О.) грошові кошти в розмірі 26 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям (надалі - Договір). Тип кредиту: кредит. Строк кредиту - 8 тижнів. Стандартна процентна ставка: в день 0,86037952, фіксована. Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 3 900, 00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 26 000,00 грн. Термін дії договору до 29.08.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 38 480,00 грн.

Відповідно до п.2 Договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 Договору №169614-КС-002 про надання кредиту від 04.07.2021 сторони встановили графік платежів, де останнім днем повернення кредиту визначили 29.08.2021.

Пунктом 9 Договору №169614-КС-002 про надання кредиту від 04.07.2021 передбачено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Позивачем 04.07.2021 перераховано на рахунок відповідача 26 000,00 грн, призначення платежу - перерах. коштів Морозюк А.О. ІПН зг. до кредитного дог. №169614-КС-002 від 04.07.2021 без ПДВ., що підтверджується квитанцією №421275526 від 04.07.2021 на суму 6 000,00 грн та квитанцією №421275357 від 04.07.2021 на суму 20 000,00 грн.

Дані операції були проведені АТ "ТАСКОМБАНК", що надає посередницькі послуги ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" з кредитування клієнтів на підставі Договору№83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 11.11.2020.

Згідно з розрахунку заборгованості відповідачем було частково виконано зобов`язання перед позивачем в сумі 29 443,74 грн.

Докази погашення заборгованості долучені у формі довідок, сформованих технологічним оператором платідних послуг ТОВ "Платежі онлайн", що надає послуги позивачу на підставі Договору про надання послуг №ПГ-5 від 04.11.2020.

Згідно довідок відповідач, у рахунок повернення кредиту перерахував:

· 4 871,78 грн - 03.08.2021;

· 4 810,00 грн - 12.07.2021;

· 4 863,23 грн - 14.08.2021;

· 4 868,28 грн - 27.07.2021;

· 4 932,04 грн - 24.07.2021;

· 5 098,41 грн - 19.08.2021.

У період дії договору, кошти у розмірі 17 184,14 грн були зараховані у рахунок погашення основної заборгованості, а 12 259,26 - нарахованих відсотків, що відповідає графіку погашення, узгодженого між сторонами.

29.08.2021 строк дії Договору про надання послуг №ПГ-5 від 04.11.2020 завершився, позивач надалі відсотків за користування кредитом не нараховував. В той же час, заборгованість (8 815,86 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 1 061,90 грн - сума прострочених платежів по процентах) залишилась непогашеною, що стало підствою для звернення до суду.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Внаслідок укладення Договору 169614-КС-002 про надання кредиту від 04.07.2021 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частинами 1 та 7 статті 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Законом України "Про електронну комерцію" визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції (далі - ЗУ "Про електронну комерцію").

За змістом ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію", електронна форма представлення інформації - спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною; електронне повідомлення - інформація, представлена в електронній формі, надана учасником відносин у сфері електронної комерції з використанням інформаційно-комунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з положеннями ч. 1 - ч. 6, ч. 8, ч. 12, ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 36 ГПК України та ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, закон допускає можливість укладення електронного договору із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, який прирівнюється до письмової форми договору у випадку його підписання, з-поміж інших способів, шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому за суттю та логікою наведених правових положень підписання договору шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором відноситься до обов`язку замовника (покупця), а не самого виконавця (продавця), оскільки електронний підпис одноразовим ідентифікатором являється сукупністю даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в електронній формі в інформаційно-комунікаційній системі позивача шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідає наведеним правовим положенням.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 6 та ч. 7 ст. 193 ГК України, зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до відомостей щодо Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, судом встановлено, що Фізична особа-підприємець Морозюк Анастасія Олександрівна за власним рішенням припинила підприємницьку діяльність, про що 01.10.2021 внесено відповідний запис до Реєстру.

Господарським кодексом встановлено, що сторонами в судовому процесі господарської юрисдикції - позивачами і відповідачами - можуть бути і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (цей випадок до них не належить).

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Згідно з ЦК, ГК, Законом «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП (навіть ліквідований, як у даному випадку) відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, а отже дана справа повинна розглядатися в господарському суді.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що в порушення положень Договору №169614-КС-002 про надання кредиту від 04.07.2021, Морозюк А.О. не виконала свої договірні зобов`язання перед ТОВ "Бізнес Позика" щодо повернення суми кредиту на умовах договору, відтак, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з Морозюк Анастасії Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованості в розмірі 9 877,76 рн (з яких 8 815,86 грн - заборгованість за кредитом, 1 061, 90 грн - заборгованість по відсотках).

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ "Бізнес Позика" раніше зверталася до Господарського суду Рівненської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП Морозюк А.О.грошової заборгованості Договором № 169614-КС-002 про надання кредиту від 04.07.2021.

05.09.2023 ухвалою Господарського суду Рівненської області було відмовлено у видачі судового наказу №918/889/23.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2024 - 3 028,00 грн).

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

ТОВ "Бізнес Позика", при зверненні з позовною заявою (в електронній формі) сплачено судовий збір у правильно розрахованому розмірі - 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3007 від 23.08.2023 та платіжною інструкцією №618 від 25.01.2024.

Судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, сплачений ТОВ "Бізнес Позика", у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з Морозюк А.О .

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Морозюк Анастасії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ) 9 877 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн 86 коп., з яких 8 815 (вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн 86 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 1 061 (одна тисяча шістдесят одна) грн 90 коп. - сума прострочених платежів по процентах.

2. Стягнути з Морозюк Анастасії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. - судового збору.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 30 квітня 2024 року.

Суддя Романюк Ю.Г.