ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" квітня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/350/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Шніт А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову №51-84-2250 вих-24 від 26.03.2024 (вх. №01-44/1004/24 від 26.03.2024) у справі

за позовом Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави

до 1) Житомирська міська рада

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінераловатних виробів"

про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування реєстрації права власності,

за участю представників сторін:

прокурор: Рудченко М.М., посв. №071186 від 01.03.2023;

від відповідача-1: Дідовець Ю.П., дов. від 08.01.2024;

від відповідача-2: Савук І.В., дов. №4/24 від 11.04.2024;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Житомирської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінераловатних виробів", в якому просить:

- визнати незаконними та скасувати рішення Житомирської міської ради №1026 від 21.12.2023 в частинні продажу ТОВ "Завод мінераловатних виробів" земельної ділянки кадастровий номер :07:008:0061;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:008:0061 від 29.12.2023, що укладений між Житомирською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод мінераловатних виробів";

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод мінераловатних виробів" повернути у власність Житомирської міської об`єднаної територіальної громади в особі Житомирської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :07:008:0061;

- скасувати державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінераловатних виробів" на земельну ділянку з кадастровим номером :07:008:0061 (номер відомостей про речове право 53170209 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на безпідставне відчуження земельної ділянки комунальної власності за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 6-Г, оскільки, приймаючи рішення про передачу у приватну власність земель комунальної власності, Житомирська міська рада мала з`ясувати статус особи, яка подала відповідну заяву, та те, чи розповсюджується на таку особу положення ч.2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України. Земельна ділянка, яка не перебуває під майном товариства та належить до земель, ненаданих у власність чи користування, не відноситься до земель, які згідно з ч.2 ст. 134 ЗК України, не підлягають передачі у власність на конкурентних засадах, а тому не може передаватися у власність інакше як із земельного аукціону.

Разом з позовною заявою прокурором подано заяву №51-84-2250 вих-24 від 26.02.2024 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :07:008:0061 (вх. №01-44/1004/24 від 26.03.2024).

Ухвалою суду від 28.03.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання для розгляду справи та заяви про забезпечення позову призначити на 25.04.2024 о 12:00.

Прокурор у підготовчому засіданні 25.04.2024 підтримав заяву №51-84-2250 вих-24 від 26.02.2024 (вх. №01-44/1004/24 від 26.03.2024) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :07:008:0061 з підстав, зазначених у ній.

Представники відповідачів у підготовчому засіданні 25.04.2024 проти заяви щодо забезпечення позову заперечували.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Згідно ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі, або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Крім того, як судом зазначалося вище, відповідно ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, о б ґ р у н т у в а н н я н е о б х і д н о с т і з а б е з п е ч е н н я п о з о в у.

Так, заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися лише на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, подана прокурором заява про забезпечення позову №51-84-2250 вих-24 від 26.02.2024 мотивована тим, що товариство як власник має необмежене право на здійснення розпорядження земельною ділянкою - право на відчуження її третім особам, здійснення забудови, передання його в заставу, поділу тощо. У разі вчинення таких дій, необхідно буде вживати додаткові заходи до усунення порушення прав власності територіальної громади. У разі, якщо власник здійснить будівництво на земельній ділянці, у випадку задоволення позовних вимог, потрібно буде вживати додаткові заходи для забезпечення приведення аграрної ділянки у її первісний стан, пред`являти відповідний негаторний позов до власника будівництва.

Таким чином, зі змісту даної заяви вбачається, що остання містить лише посилання на правові норми, які регулюють інститут забезпечення позову, а також припущення прокурора щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Водночас, обґрунтування фактичними даними та відповідними документами ймовірного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду - відсутнє.

Отже, прокурором не наведено достатніх підстав та не надано доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову №51-84-2250 вих-24 від 26.02.2024 (вх. №01-44/1004/24 від 26.03.2024).

Згідно ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відому у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову №51-84-2250 вих-24 від 26.02.2024 (вх. № 01-44/1004/24 від 26.03.2024).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено: 30.04.2024.

Суддя Шніт А.В.

Надіслати:

1 - Житомирській окружній прокуратурі через підсистему "Електронний суд";

2 - Житомирській обласній прокуратурі через підсистему "Електронний суд";

3 - Житомирській міській раді через підсистему "Електронний суд";

4 - ТОВ "Завод мінераловатних виробів" через підсистему "Електронний суд"