ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 травня 2024 року Справа № 903/1251/23 (903/187/24)

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база про ухвалення додаткового рішення

по справі № 903/1251/23(903/187/24)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ

2) Адвокатського об`єднання Рівненська правова компанія

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: розпорядник майна ТзОВ "Ковельська ОТБ арбітражний керуючий Василюк Ігор Миколайович

про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину

в межах справи № 903/1251/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ

про банкрутство,

в с т а н о в и в:

22.02.2024 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база від 22.02.2024 про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 01.01.2023, укладеного 01.01.2023 між АО Рівненська правова компанія та Товариством з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ та застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з відповідача-2 на користь відповідача-1 кошти сплачені на виконання недійсного правочину.

Рішенням суду від 24.04.2024 позов задоволено; визнано недійсним договір про надання юридичних послуг від 01.01.2023, укладений між Адвокатським об`єднанням "Рівненська правова компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ"; стягнуто з Адвокатського об`єднання "Рівненська правова компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" 133758,38 грн отриманих за договором про надання юридичних послуг від 01.01.2023; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база 2422,40 грн судового збору; стягнуто з Адвокатського об`єднання Рівненська правова компанія на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база 2422,40 грн судового збору.

29.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база через систему «Електронний суд» подало заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу.

Перевіривши заяву ТзОВ Ковельська оптово-торгова база про ухвалення додаткового судового рішення, суд дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу україни (далі - ГПК України) та підлягає поверненню без розгляду підставі ч.4 ст.170 ГПК України, з таких підстав.

Порядок ухвалення судом додаткового рішення врегульований ст.244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у ст. 170 ГПК України.

Зокрема, у відповідності до ч. 2 ст. 170 ГПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 170 ГПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Разом із тим, положення ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України в частині залишення позовної заяви без руху, не можуть бути застосовані до заяви з процесуальних питань, а у даному випадку, до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Вимоги до заяви з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені ст. 170 ГПК України.

Згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду

Як вбачається із поданої заяви ТзОВ Ковельська оптово-торгова база про прийняття додаткового судового рішення про розподіл судових витрат не додано доказів надіслання копії заяви учаснику у справі - третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - розпоряднику майна ТзОВ "Ковельська ОТБ арбітражному керуючому Василюку Ігорю Миколайовичу, що не відповідає вимогам ст. 170 ГПК України.

Неповідомлення учасників судового процесу в справі про звернення з заявою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені ч. 3 ст. 2 ГПК України та позбавляє останнього надати заперечення або пояснення по суті поданої заяви.

Відтак, встановивши, що заява про ухвалення додаткового рішення не відповідає вимогам ч. 1, 2 ст. 170 ГПК України, суд дійшов висновку про повернення заяви без розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №906/977/19.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база від 29.04.2024 про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 03.05.2024.

Суддя А. С. Вороняк