ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. Справа№ 910/9948/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: Руденко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке"

про стягнення витрат на правничу допомогу

за апеляційною скаргою Фонду державного майна України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 26.12.2023 (повне рішення складено та підписано 27.12.2023)

у справі №910/9948/23 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке"

до Міністерства аграрної політики та продовольства України

треті особи, які не заявляють самосійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

1. Державне підприємство "РАДГОСП "Лісовогринівецький"

2. Фонд державного майна України

про скасування державної реєстрації,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/9948/23 позов задоволено. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права Міністерства аграрної політики та продовольства України (номер запису 30565377) на гараж на 20 автомобілів загальною площею 894 м2, який розташований за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Лісові Гринівці, вулиця Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права Міністерства аграрної політики та продовольства України (номер запису 30514783) на контору радгоспу загальною площею 698,3 м2, яка розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Лісові Гринівці, вулиця Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250. Стягнуто з Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фонд державного майна України подав апеляційну скаргу, в якій просив прийняти апеляційну скаргу Фонду державного майна України; апеляційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/9948/23 та ухвалити нове; в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" до Міністерства аграрної політики та продовольства України про скасування державної реєстрації - відмовити; судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/9948/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/9948/23 залишено без змін.

22.04.2024 на адресу від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу. У даній заяві позивач просить заяву про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити. Стягнути з Фонду державного майна України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок), про що видати наказ.

В додатках до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу позивач надав наступні документи:

- повноваження ТОВ Хмельницьке Київ;

- додатки до правової (2);

- квитанція про надсилання стороні ФОНД ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ

00032945;

- квитанція про надсилання стороні МІНІСТЕРСТВО АГРАРНОЇ ПОЛІТИКИ ТА

ПРОДОВОЛЬСТВА УКРАЇНИ 37471967;

- квитанція про надсилання стороні ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "РАДГОСП

"ЛІСОВОГРИНІВЕЦЬКИЙ" 00481548;

- квитанція про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ХМЕЛЬНИЦЬКЕ" 35668697.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №910/9948/23 призначено до розгляду на 01.05.2024. Надано можливість учасникам справи, у строк до 30.04.2024 надати суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у даній справі.

У судове засідання, яке відбулося 01.05.2024 з`явився представник Фонду державного майна України, який усно заперечував щодо задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, інші учасники не з`явились.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" про стягнення витрат на правничу допомогу, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів установила наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Убачається, що 25.03.2024 позивач через електронний суд подав заяву/відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначав, що докази на підтвердження витрат у зв`язку з розглядом справи, зокрема витрат на правничу допомогу, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

У подальшому, 22.04.2024 позивач через електронний суд подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, у даній заяві позивач просив суд стягнути з Фонду державного майна України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницьке» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок), про що видати наказ.

Отже, зі змісту додатків до даної заяви убачається, що позивачем було надано ордер №1036878 від 05.12.2022 на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницьке» у суді апеляційної інстанції адвоката Керницька О.В.

Також, позивачем надано договір про надання правової допомоги №90 від 29.11.2022, укладений між адвокатом Керницька О.В. та ТОВ «Хмельницьке».

Відповідно до додатку №6 від 15.06.2023 до Договору №90 сторони визначили, що гонорар адвоката відповідно до п. 3.3 Договору №90 у межах представництва інтересів клієнта в суді в межах судової справи за позовом ТОВ «Хмельницьке» до Міністерства аграрної політики та продовольства України про скасування державної реєстрації, не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який становить 30 000,00 грн.

Згідно акту №7 про приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом були надані наступні послуги:

- ознайомлення з матеріалами справи апеляційної скарги Фонду державного майна України, а також аналіз судової практики Верховного Суду, на яку здійснює посилання скаржник та іншої судової практики, що регулює аналогічні до спірних правовідносин, підготовка та подання відзиву від 25.03.2024 на апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/9948/23 - 6 год (1 год - 3000,00 грн) - 18 000,00 грн;

- представництво інтересів ТОВ «Хмельницьке» у судових засіданнях у Північному апеляційному господарському суді під час розгляду справи №910/9948/23, дата судових засідань: 17.04.2024 - 20 хв - 1000,00 грн.

Крім того у даному акті сторони зазначили, що загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) Адвокатом при обрахунку за погодинною оплатою складає 19 000,00 гри (дев`ятнадцять тисяч гривень). Ураховуючи пункти 3.3, 3.4 Договору про надання правової допомоги, укладеного між Сторонами, та пункти 2, 3 Додатку №6 до Договору, винагорода Адвоката (гонорар) за надання правової допомоги Клієнту у визначений період складає 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень).

Колегія суддів зазначає, що заяву про стягнення витрат на правничу допомогу була направлена у кабінет електронного суду Фонду державного майна, відповідні докази наявні у матеріалах справи. Ухвалою суду від 23.04.2024 учасника справи надано строк на подання своїх заперечень щодо витрат у строк до 30.04.2024, однак Фонд державного майна не направив у строк визначений судом відповідні заперечення, однак у судовому засіданні надав усні пояснення стосовно заявлених позивачем витрат.

Отже, колегія суддів зазначає, що за порядком обчислення погодинна оплата послуг адвоката відрізняється від фіксованого розміру гонорару, де не ураховуються фактичні витрати часу. Однак в обох випадках вони беруться до уваги при вирішенні питання відшкодування витрат на правничу допомогу. Про це йдеться у додатковій постанові Касаційного господарського суду ВС від 13.02.2024 № 910/12155/22,

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Указані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі N 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі установленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону N 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Як неодноразово зауважував Верховний Суд, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18.

У випадку установленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі N 910/9714/22).

Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, предметом позову, апеляційного перегляду (тобто за наявними у матеріалах справи доказів) обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, колегія суддів вважає заявлену суму компенсації витрат надмірною, тому присуджує її частково у розмірі 19 000,00 грн (сума, яка зазначена в акті приймання-передачі виконаних робіт).

Отже, оскільки Верховний Суд акцентує увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін та з огляду на усне заперечення Фонду державного майна щодо розміру понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" з покладенням на Фонд державного майна України обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Фонду державного майна України (01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, 18/9; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" (31340, Хмельницька область, Хмельницький район, село Лісові Гринівці, вулиця Центральна, будинок 4; ) 19 000,00 грн (дев`ятнадцять тисяч) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду м. Києва.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 03.05.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов