УХВАЛА

м. Київ

30.04.2024Справа № 910/20000/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" про заміну стягувача у справі № 910/20000/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (01011, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок 13) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛД ГРУП" (03680, місто Київ, вулиця Сім`ї Сосніних, будинок 3) про стягнення 2 100 196,85 грн,

За участю представника заявника - Алавердян Т.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ГРУП» (03680, місто Київ, вулиця Сім`ї Сосніних, будинок 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (01011, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок 13, ) суму заборгованості у розмірі 2 100 196 (два мільйона сто тисяч сто дев`яносто шість) грн 85 коп. та судовий збір у розмірі 25 202 (двадцять п`ять тисяч двісті дві) грн 36 коп.

09.04.2024 на виконання Рішення Господарського суду міста Києва №910/20000/23 від 07.03.2024, яке набрало законної сили 04.04.2024 видано наказ.

14.04.2024 в системі «Електронний суд» представником стягувача сформовано заяву про заміну сторони (стягувача) з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2» () за рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/20000/23 про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ГРУП» (03680, місто Київ, вулиця Сім`ї Сосніних, будинок 3, ) на суму 2 000 000,00 (два мільйони грн) які є часиною заборгованості за договором № 3050122.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2024 розгляд заяви про заміну стягувача призначено на 30.04.24 о 11:10 год.

22.04.2024 через канцелярію суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження ВП 74714104 від 15.04.2024 за наказом №910/20000/23 від 09.04.2024.

Представник заявника у судове засідання 30.04.2024 прибула та уточнила прохальну частину заяви відповідно до якої просили замінити стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2» у наказі Господарського суду міста Києва та зазначила, що відповідну заяву було подано через «Електронний суд».

Інші учасники справи у в судове засідання 30.04.2024 не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони її правонаступником.

В судовому засіданні 30.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви,дійшов до наступного обґрунтованого висновку.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що обов`язковість виконання рішення є однією із засад виконання виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У рішенні у справі "Янголенко проти України" від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до приписів статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5 статті 334 ГПК України.)

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ГРУП» (03680, місто Київ, вулиця Сім`ї Сосніних, будинок 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (01011, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок 13, ) суму заборгованості у розмірі 2 100 196 (два мільйона сто тисяч сто дев`яносто шість) грн 85 коп. та судовий збір у розмірі 25 202 (двадцять п`ять тисяч двісті дві) грн 36 коп.

09.04.2024 на виконання Рішення Господарського суду міста Києва №910/20000/23 від 07.03.2024, яке набрало законної сили 04.04.2024 видано наказ.

За приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За змістом статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до приписів статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з приписами статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників.

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вкладом учасника товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно, якщо інше не встановлено законом.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 17.01.2020 по справі №916/2286/16.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу від 11.04.2024 № 2 Загальних зборів учасників ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КЕ-БОРГ 2» право частини вимоги на суму 2 000 000 (два мільйона 00 коп.) яка є заборгованістю за договором № 3050122, є складовою внеску учасника Товариства - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КИЇВЕНЕРГ БОРГ" до статутного капіталу ТОВ "КЕ-БОРГ 2» та передане вказаному товариству за актом приймання-передачі від 11.04.2024.

Поміж тим судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про закінчення виконавчого провадження ВП 74714104 від 15.04.2024 за наказом №910/20000/23 від 09.04.2024 виконавче провадження фактично виконано на підставі п. 9 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 9 ч. 1 ст 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Суд наголошує, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України (Постанова від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду).

Варто зазначити, що стаття 52 Господарського процесуального кодексу України вміщена до розділу І «Загальні положення» глави 4 «Учасники судового процесу» цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість стаття 334 Господарського процесуального кодексу України розташована в розділі V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах», що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи статті 52 Господарського процесуального кодексу України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу.

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження слід з урахуванням норм Закону № 1404-VIII.

Так, частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником лише за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку у разі відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначений висновок щодо застосування норм права відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20).

Ураховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що виконавче провадження закінчене та не відкрито, суд дійшов висновку про задоволення заяви та заміни стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2» () у наказі Господарського суду міста Києва від 09.04.2024 у справі № 910/20000/23 на суму 2 000 000,00 (два мільйони грн) які є частиною заборгованості за договором № 3050122.

Керуючись ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" про заміну стягувача у справі № 910/20000/23 задовольнити.

2. Замінити стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2» () у наказі Господарського суду міста Києва від 09.04.2024 у справі № 910/20000/23 на суму 2 000 000 (два мільйони) грн. 00 коп, які є частиною заборгованості за договором № 3050122.

3. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання в порядку ст.ст. 255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.05.2024.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ