РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 м. КиївСправа № 910/5506/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_3;

до відповідача-1: приватного підприємства "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ";

до відповідача-2: ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

1) ІНФОРМАЦІЯ_2;

2) ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

про: визнання оцінки нерухомого майна недійсною, визнання недійсним акту про примусове відчуження або вилучення майна та зобов`язання провести повторну оцінку.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Катерина Вознюк

Представники:

позивача: Ястремський О.Я.;

відповідача-1: не з`явилися;

відповідача-2: Шимко М.Ю.;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

1) ОСОБА_1 ;

2) не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного підприємства "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "АРГО-ЕКСПЕРТ" та ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 про визнання недійсним висновку про вартість майна та зобов`язання виключити відомості з акту про примусове відчуження або вилучення майна.

Позовні вимоги обґрунтовано допущеними порушеннями при визначенні вартості майна в частині використання методичних підходів та методів оцінки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2023 № 910/5506/23 (суддя Кирилюк Т.Ю.) у відкритті провадження у справі судом відмовлено на підставі пункту першого частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 ухвалу від 14.04.2023 № 910/5506/23 скасовано, позов № 910/5506/23 направлено до господарського суду міста Києва для розгляду.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 03.08.2023 № 05-23/756/23 призначено повторний автоматичний розподіл позовної заяви № 910/5506/23 у зв`язку з відпусткою судді Кирилюк Т.Ю., за результатами якого вказану позовну заяву передано на розгляд судді Сергію Балац.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5506/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 11.09.2023.

Відповідач-1 скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням здійснення відповідачем-1 дослідження всіх методів оцінки.

Відповідач-2 скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням попередження позивача про можливе відчуження спірного об`єкта та відмову позивача надати власну оцінку такого об`єкту. При огляді приміщень, ознак господарської діяльності, які б впливали на виконання позивачем державних контрактів з МОУ виявлено не було. Процедура відчуження майна здійснена у відповідності до норм Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану".

До господарського суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову.

До господарського суду надійшла заява позивача про залишення без розгляду (повернення) заяви про зміну предмету позову.

В підготовчих засіданнях 11.09.2023 та 09.10.2023 оголошено перерви до 09.10.2023 та до 23.10.2023 відповідно.

До господарського суду надійшла заява позивача про залишення без розгляду (повернення) заяви про зміну предмету позову.

До господарського суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову.

В підготовчому засіданні 23.10.2023 суд на місці ухвалив: відкласти підготовче засідання на 06.11.2023.

В підготовчому засіданні 06.11.2023 суд на місці ухвалив:

- прийняти до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову;

- відмовити у задоволенні заяви про повернення заяви позивача про зміну предмету позову без розгляду;

- оголосити перерву в підготовчому засіданні до 04.12.2023.

Відповідач надав до суду відзив з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову в якій, зокрема, зазначив про те, що позивач листом від 28.08.2023 № 604/1 виявив намір повернути відчужене нерухоме майно після скасування воєнного стану.

Позивачем подане до суду клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта від 16.11.2023 № 16/10/23.

В підготовчих засіданнях 04.12.2023 та 18.12.2023 оголошено перерви до 18.12.2023 та до 15.01.2024 відповідно.

В підготовчому засіданні 15.01.2024 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 05.02.2024.

Ухвалою-повідомленням від 12.02.2024 № 910/5506/23 сторони спору повідомлені про призначення судового засідання на 19.02.2024.

Судове засідання призначене на 19.02.2024 було знято з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою-повідомленням від 19.02.2024 № 910/5506/23 сторони спору повідомлені про призначення судового засідання на 04.03.2024.

В судових засіданнях 04.03.2024 та 03.04.2024 оголошено перерви до 03.04.2024 та до 15.04.2024 відповідно.

В судовому засіданні 15.04.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Так, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, тому механізм примусового відчуження або вилучення майна регулюється Законом України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" від 29.09.2022 № 4765-VI (далі - Закон).

Приписами статті 7 Закону встановлено, що про примусове відчуження майна складається акт. Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта. У разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження.

Положеннями статті 8 Закону визначено, що оцінка майна, що підлягає примусовому відчуженню, проводиться у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі неможливості залучити до оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання така оцінка проводиться суб`єктами оціночної діяльності - органами державної влади або органами місцевого самоврядування за погодженням із власником майна. У разі відмови або відсутності власника майна зазначені органи мають право проводити таку оцінку самостійно.

Основним видом діяльності позивача є ремонт та модернізація озброєння та військової техніки, за замовленням, зокрема, міністерства оборони України.

Виконання замовлень частково здійснювалось позивачем на об`єктах нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 11 705, 1 кв. м. та складається :

- нежитлової будівлі виробничо-побутового блоку (літ. А, Б) площею 5766,7 кв. м.,

- нежитлових приміщень в Адміністративному корпусі (літ. Я) площею 2079,5 кв. м., ганок,

- нежитлової будівлі - акумуляторна станція (літ. И) площею 341 кв. м.,

- нежитлової будівлі - ацетиленова станція (літ. Д) площею 96,1 кв. м.,

- нежитлової будівлі - майстерня (літ. М), площею 2203,7 кв. м.,

- нежитлової будівлі - сховище СРМ - 10,8 (літ. М2) площею 406,2 кв. м.

- нежитлової будівлі - пожежне ДЕПО (літ. В) площею 289,9 кв. м.

- нежитлової будівлі - склад кисню (літ. Е) площею 62,0 кв. м. ганок,

- нежитлової будівлі - гараж (літ. 0) площею 69,1 кв. м.,

- нежитлової будівлі - склад лаків і фарб (літ Ж), площею 97,6 кв. м., рампа (ж), пандус (жі),

- нежитлової будівлі - станція обробки стоків (літ. 3) площею 81,3 кв. м., підвал (літ. Гід),

- нежитлової будівлі - компресорна станція (літ. Г) площею 212,0 кв. м.

1.Обладнання котельної (виробничо-побутовий цех літ. А, Б).

2.Обладнання котельної (малярка).

3.Обладнання котельної (цех № 1).

4.Обладнання котельної (цех № 3).

Так, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2022 № 387 "Про примусове відчуження нерухомого майна", було здійснено примусове відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, про що було складено акт про примусове відчуження/вилучення майна від 01.12.2022.

Позивачу було вручено примірник акту про примусове відчуження майна, а також і документ, що містить висновок про вартість майна, а саме - звіт про оцінку майна від 01.11.2022, складений відповідачем-1.

Відповідно до зазначеного звіту нерухоме майно було оцінено в 11.696.390 грн.

Посилаючись на те, що зазначений звіт про оцінку майна є неповним та складений суб`єктом, який не наділений правами здійснення оціночної діяльності, до того ж, виконаний з порушенням вимог закону, а допущені порушення при проведенні примусового відчуження порушують права позивача, як власника майна, в рамках примусового відчуження об`єктів нерухомості в умовах правового режиму воєнного стану, позивач звернувся до господарського суду та просив визнати недійсним висновок про вартість майна, а також зобов`язати відповідача-2 виключити відомості про оцінку з документа про примусове відчуження об`єктів нерухомості у позивача.

Враховуючи прийняту судом заяву про зміну предмету позову, вимоги позивача при зверненні до суду є наступними:

- визнати оцінку нерухомого майна позивача, загальною площею 11.705,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 11.693.390 грн., яку проведено суб`єктом оціночної діяльності (відповідачем-1) станом на 01.11.2022 в межах процедури примусового відчуження майна недійсною;

- визнати недійсним акт від 01.12.2022 про примусове відчуження або вилучення майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в частині вартості об`єкту нерухомого майна;

- зобов`язати відповідача-2 провести повторну оцінку примусово відчуженого у позивача майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог діючого законодавства.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Частиною 3 статті 8 Закону встановлено, що оцінка майна, за якою попередньому власнику було відшкодовано вартість примусово відчуженого майна, може бути оскаржена до суду.

Приписи частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України закріплюють за кожною особою право на захист свого цивільного права. Підставою для їх захисту є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у недодержанні сторонами при вчиненні правочину вимог закону; поширенні про особу недостовірної інформації; протиправному позбавленні права власності чи його обмеженні; безпідставному заволодінні особою майном іншої особи-власника; вчиненні власнику перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїх майном; неправомірному використанні товару без згоди автора; невиконанні чи неналежному виконанні умов зобов`язання; безпідставній односторонній відмові від договору.

Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Необхідною передумовою проведення реквізиції, як виняткового способу припинення права приватної власності, є оголошення воєнного стану, тобто видання Президентом України указу про введення воєнного стану з подальшим затвердженням його Верховною Радою України.

У разі виникнення потреби у запровадженні та виконанні заходів правового режиму воєнного стану приймається рішення про реквізицію. Суб`єктом, уповноваженим на прийняття рішення про примусове відчуження майна під час воєнного стану, є військове командування за погодженням із районною, обласною міською адміністрацією чи виконавчим органом місцевої ради. У місцевостях, на території яких ведуться бойові дії, примусове відчуження здійснюється без погодження на підставі рішення Головнокомандувача Збройних Сил України (ст. 4 Закону).

Майно, яке підлягає примусовому відчуженню, підлягає обов`язковій оцінці, що проводиться професійним оцінювачем (як виняток, може проводитися органами державної влади або органами місцевого самоврядування) у порядку, передбаченому Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Така оцінка може бути оскаржена у судовому порядку. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів (постанова Великої Палати від 13.03.2018 у справі № 914/881/17).

Таким чином, власник може оскаржити оцінку реквізованого майна шляхом пред`явлення позову про відшкодування його вартості.

При цьому, у разі наступної повної компенсації за примусово відчужене майно, слід керуватись приписами частин 3, 4 Закону, відповідно до яких, для отримання наступної повної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму надзвичайного стану майно його колишній власник або уповноважена ним особа після скасування правового режиму надзвичайного стану звертається до органу, що прийняв рішення про таке відчуження, за місцем відчуження майна із заявою, до якої додаються акт і документ, що містить висновок про вартість майна.

Порядок розгляду заяв та здійснення виплат з метою наступної повної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану майно встановлюється Кабінетом Міністрів України (Порядок розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, затверджений постановою КМУ від 31.10.2012 № 998).

Пунктом 9 вказаного порядку визначено, що спори, пов`язані з виплатою наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правого режиму воєнного чи надзвичайного стану, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, за висновками суду, спори пов`язані з розміром компенсації та наступною повною виплатою компенсації за майно розглядаються саме під час виплати такої компенсації, а не на стадії оцінки примусово відчужуваного майна.

Відтак, оскаржити оцінку майна, зазначену в частині 3 статті 8 Закону можливо лише після відшкодування попередньому власнику вартості примусово відчуженого майна, а саме: шляхом пред`явлення позову про відшкодування його вартості.

На користь такого висновку суду, про передчасність позову та неналежно обраний позивачем спосіб судового захисту додатково свідчить те, що відповідно до Закону, після скасування правового режиму воєнного стану, позивач, на власний розсуд може обрати різні шляхи відновлення своїх майнових прав, повернення примусово відчуженого майна, що зберіглося, надання взамін іншого майна (ст. 12 Закону), отримання повної компенсації (ст. 11 Закону).

Вказані обставини свідчать про те, що позовна вимога про визнання оцінки нерухомого майна недійсною є передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.

Позовна вимога про визнання недійсним акту від 01.12.2022 про примусове відчуження або вилучення майна задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від вимоги про визнання оцінки нерухомого майна недійсною у задоволенні якої судом відмовлено.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача-2 провести повторну оцінку примусово відчуженого у позивача майна задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах закону, враховуючи, що повторна вимога не передбачена.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Решта доводів сторін спору судом відхилені, оскільки жодним чином не впливають на вирішення спору по суті.

Також суд зазначає, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Таким чином, суд прийняв до уваги лише доводи сторін у суттєвих аспектах справи.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30 квітня 2024 року

Cуддя Сергій Балац