ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. Справа№ 911/2653/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: ОСОБА_1 (поза межами приміщення суду)

представники інших учасників не з`явились;

розглянувши клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рококо Віол" адвоката Сініченка І.С.

про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та стягнення витрат на правову допомогу

при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 (повний текст складено 14.04.2023)

у справі № 911/2653/21 (суддя Ярема В.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рококо Віол",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. ОСОБА_2 ,

2. ОСОБА_3 ,

про визнання недійсним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

18.03.2024 представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рококо Віол" (далі - ОСББ) адвокат Сініченко І.С. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням, в якому просить ухвалити додаткове рішення у справі №911/2653/21 про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ 13 300,00 грн сплачених витрат на правову допомогу (далі - клопотання).

У поданому клопотанні ОСББ вказало, що суд не зазначив у постанові про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 20.03.2024 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 прийнято до розгляду клопотання представника ОСББ адвоката Сініченка І.С. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Розгляд заяви призначено на 10.04.2024.

У засіданні 10.04.2024 суд протокольно оголосив перерву у розгляді справи до 16.04.2024, про що повідомив ОСББ, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доручив ОСОБА_1 забезпечити проведення судового засідання у справі №911/2653/21 в режимі відеоконференції 16.04.2024.

Від ОСББ надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, у якому ОСББ подану ним заяву про прийняття додаткового рішення підтримує повністю.

У судовому засіданні 16.04.2024 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови підписано 29.04.2024 у перший робочий день після виходу колегії суддів з відпустки, яка тривала з 22.04.2024 по 28.04.2024.

Позиції учасників справи.

ОСОБА_1 надав заперечення на подане ОСББ клопотання, у якому просить відмовити у його задоволенні та у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСББ 13 300,00 грн витрат на правову допомогу.

ОСОБА_1 зазначає, що за умовами п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 08.06.2023, укладеного між ОСББ і адвокатом Сініченком І.С., вартість послуг (розмір гонорару) становить 13 300,00 грн за підготовку і подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі №911/2653/21 та апеляційної скарги ОСББ на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 за клопотанням про ухвалення додаткового рішення у цій же справі.

Позивач зауважує, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 апеляційну скаргу ОСББ на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 у справі №911/2653/21 було задоволено частково та скасовано цю ухвалу з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСББ про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2653/21, судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покладено на скаржника.

ОСОБА_1 відзначає, що ОСББ не надало інформацію про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат за договором; крім того, до клопотання не долучило детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а навпаки заперечує щодо його надання. Ні договір, ні акт не містять окремо розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за підготовку і подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та за підготовку і подання апеляційної скарги ОСББ «Рококо Віол» на ухвалу

Господарського суду Київської області від 25.04.2023 у справі №911/2653/21.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою, у якій просив визнати недійсними та скасувати рішення ОСББ.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2023 відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСББ.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2023, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСББ «Рококо Віол», визнати недійсним та скасувати рішення установчих зборів ОСББ «Рококо Віол», оформлене протоколом №1 від 04.07.2021, на підставі якого 09.08.2021 здійснена державна реєстрація ОСББ «Рококо Віол».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2023 клопотання ОСББ «Рококо Віол» про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

14.06.2023 ОСББ надало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023, у якому просило відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

20.11.2023, не погодившись з ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2023, ОСББ звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (з урахуванням виправленої), у якій просило оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким клопотання ОСББ «Рококо Віол» про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ 23 000,00 грн витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.

18.07.2023 ОСББ подало до Північного апеляційного господарського суду клопотання, у якому просило долучити до матеріалів справи документи на підтвердження витрат на правову допомогу, а саме (в копіях): договір про надання правової допомоги від 08.06.2023; акт від 18.07.2023 про прийняття-передачу наданих послуг; заключну виписку за період з 01.06.2023 по 30.06.2023; платіжну інструкцію №91 від 12.06.2023.

У судовому засіданні 13.03.2024 представник ОСББ заявив про розподіл судових витрат у справі та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ 13 300,00 грн понесених витрат на правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі №911/2653/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 у справі №911/2653/21 залишено без змін. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покладено на скаржника.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 апеляційну скаргу ОСББ на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 у справі №911/2653/21 задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 у справі №911/2653/21 скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСББ про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2653/21 відмовлено Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покладено на скаржника.

ОСББ звернулось до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням, у якому просить ухвалити додаткове рішення у справі №911/2653/21 про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ 13 300,00 грн витрат на правову допомогу.

З наданих відповідачем 18.07.2023 з клопотанням доказів понесених витрат на правничу допомогу суд встановив таке.

18.06.2023 ОСББ (замовник, клієнт) уклало з адвокатом Сініченком І.С. (виконавець, адвокат) договір про надання правової допомоги (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язався надати замовнику правову допомогу у справі №911/2653/21 в Північному апеляційному господарському суді, а саме: вивчення матеріалів справи, підготовка і подання відзиву, підготовка і подання апеляційної скарги щодо витрат на правову допомогу, участь в судовому засіданні (послуги вважаються наданими в разі виконання зазначеного в цьому пункті).

Вартість послуг (розмір гонорару) становить 13 300,00 грн, яка сплачується стовідсотковою передплатою на розрахунковий рахунок виконавця (п. 3.1 договору).

12.06.2023 ОСББ сплатило адвокату Сініченку І.С. 13 300,00 грн з призначенням платежу «оплата за адвокатські послуги згідно договору про надання правової допомоги від 08.06.2023, без ПДФО та ВЗ відповідно до ПКУ 178.5 без ПДВ».

18.07.2023 сторони підписали акт про прийняття-передачу наданих послуг, згідно з яким виконавець надав замовнику правову допомогу відповідно до договору, а замовник прийняв надані послуги. Вартість послуг становить 13 300,00 грн.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

А отже, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - у разі фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом у наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість (однієї) години роботи того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору і привели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

А тому, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Зокрема в абз. 2 підп. 4.1 п. 4 Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 він наголосив на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм у оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Окрім цього у визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд встановив, що на виконання договору від ОСББ адвокат Сініченко І.С. подав до матеріалів справи №911/2653/21 відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСББ на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023.

Північний апеляційний господарський суд своїми постановами від 13.03.2024 апеляційну скаргу ОСББ задовольнив частково, ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 скасував, прийняв нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСББ про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2653/21 відмовив та поклав на ОСББ судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги; у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовив, рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 залишив без змін.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 129 ГПК України, вимоги ОСББ про покладення на ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу за подання апеляційної скарги ОСББ на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 задоволенню не підлягають.

Щодо витрат ОСББ за подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 колегія суддів зазначає таке.

Інтереси ОСББ у судах першої та апеляційної інстанції представляв один і той самий адвокат, відзив на апеляційну скаргу складається здебільшого з цитування рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023 та послань на судову практику Верховного Суду, на яку посилався місцевий суд у цьому рішенні.

Врахувавши результати апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , дослідивши надані заявником документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, керуючись ст. ст. 126, 129 ГПК України щодо заявленої до стягнення суми оплати послуг правової допомоги, суд вважає, що справедливим, обґрунтованим та доведеним буде стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ 3 000,00 грн. Такий розмір відповідатиме критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співмірними з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд у вирішенні цього питання також враховує матеріальний стан ОСОБА_1 , який є інвалідом І групи (підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення) та пенсіонером.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення заяви ОСББ у сумі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рококо Віол" адвоката Сініченка І.С. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рококо Віол" (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Чехова, 11, ) 3 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В решті вимог клопотання відмовити.

3. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

4. Справу №911/2653/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 29.04.2024 - у перший робочий день після виходу колегії суддів з відпустки, яка тривала з 22.04.2024 по 28.04.2024.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова