ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" квітня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/146/24
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі
до відповідача Фізичної особи-підприємця Шабаровського Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
про стягнення 50 453, 74 грн
учасники провадження в судове засідання не з`явились
12 лютого 2024 року через підсистему "Електронний суд" від Фізичної особи-підприємця Червеняка Романа Івановича надійшов позов до відповідача Фізичної особи-підприємця Шабаровського Юрія Володимировича про стягнення 50 453,74 грн (з яких: 42 247,12 грн інфляційні втрати, 8 206,62 грн - 3% річних) за прострочення виконання зобов`язання за Договором №15-12/02/2020/АК про перевезення вантажу у міжнародному сполученні від 15.12.2020.
Ухвалою від 19.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/146/24. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Рішенням від 11.04.2024 позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з Фізичної особи-підприємця Шабаровського Юрія Володимировича на користь Фізичної особи-підприємця Червеняка Романа Івановича 39 830 грн 95 коп. інфляційних втрат, 8 171 грн 57 коп. 3 % річних та 2 304 грн 71 коп. судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. В решті позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 416 грн 17 коп. та 3 % річних у розмірі 35 грн 05 коп. - відмовлено.

12 квітня 2024 року через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн 00 коп.

Ухвалою від 16.04.2024 призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.04.2024 заяву представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/146/24. Запропоновано Фізичній особі-підприємцю Шабаровському Юрію Володимировичу надати свої пояснення щодо поданої заяви про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у термін до початку судового засідання.

23 квітня 2024 року судом встановлено, що позивач та відповідач у справі не з`явилися, явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

23 квітня 2024 року від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання 23.04.2024 без його участі.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відтак позивач скористався правом, передбаченим ч. 3 ст. 196 ГПК України та подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 16.04.2024, яка направлялась на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: АДРЕСА_2 .

Суд, зважаючи на послідовну позицію, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 № 800/547/17, Касаційного господарського суду від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21), за якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду, дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду заяви представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі

При цьому суд враховує, що окрім направлення на дійсну адресу місця реєстрації відповідача ухвали від 16.04.2024, Фізичну особу-підприємця Шабаровського Юрія Володимировича повідомлено про час, дату та місце проведення судового засідання 18.04.2024 шляхом направлення на електронну адресу, вказану позивачем у позовній заяві, про що до матеріалів справи долучено довідку.

Відтак суд вчинив усі можливі дії про повідомлення відповідача щодо розгляду заяви представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/146/24.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, - суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду заяви представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/146/24 без участі позивача, відповідача та їх представників.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп.

Господарський суд Рівненської області 11.04.2024 ухвалив судове рішення у даній справі, згідно з яким позовні вимоги задовольнив частково.

Заява представника позивача про стягнення витрат понесених на оплату професійної правничої допомоги у справі із доказами понесення таких витрат направлена суду на наступний день після ухвалення рішення, тобто в межах процесуального строку, встановленого законом.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

При цьому відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Така заява про відшкодування (компенсацію, стягнення, розподіл) судових витрат, про намір подати докази на підтвердження витрат після ухвалення рішення в будь-якому випадку має бути подана (зроблена) до закінчення судових дебатів у справі.

При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом лише у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 927/26/18, від 09.07.2019 у справі №922/4366/16, ухвала Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/13193/19, ухвала Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 910/16513/21).

Судом встановлено, що позивач до ухвалення рішення у справі виявив намір про подання у майбутньому доказів понесених судових витрат, а саме протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі у порядку передбаченому абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України, та вчинив відповідну заяву у позовній заяві. Так, у позовній заяві позивач вказав, що докази відповідних витрат будуть надані суду після ухвалення рішення по суті спору, оскільки їх остаточний розмір залежить від затраченого представником позивача часу на надання професійної правничої допомоги.

Отже, стороною позивача дотримано порядок, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/146/24, з урахуванням документів, що підтверджують надання правничої допомоги, наявних у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Як вбачається позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи, у загальному розмірі 20 000 грн 00 коп.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.01.2024 між Фізичною особою-підприємцем Червеняком Романом Івановичем (далі - клієнт, замовник) та його адвокатом Авдєєнком Владиславом Валерійовичем (далі - виконавець, адвокат) укладено Договір № б/н. (далі - Договір).

За даним Договором виконавець зобов`язується надати правову допомогу замовнику, а саме: у разі незадоволення претензії замовника підготувати, підписати та подати позовну заяву про стягнення з ФОП Шабаровського проіндексованої заборгованості та 3% річних від простроченої суми заборгованості, інші необхідні процесуальні документи та здійснювати представництво інтересів замовника справі за підготовленим позовом в Господарському суді Рівненської області. (п. 1.1. Договору).

Судом встановлено, що сторони обумовили між собою вартість послуг та відшкодування витрат, та у п. 3.1. Договору зафіксували, що вартість послуг за даним договором становить 20 000 грн, що підлягають оплаті на першу вимогу виконавця.

Виконавець несе перед Замовником матеріальну відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди, завданої Замовнику внаслідок невиконання або неналежне виконання робіт (послуг), передбачених п. 1.1 даного договору. (п. 4.1. Договору).

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Судом встановлено, що правнича допомога, обсяг якої обумовлено Договором від 11.01.2024 виконана адвокатом Авдєєнком Владиславом Валерійовичем у повному обсязі, що підтверджується Звітом адвоката по справі № 918/146/24. З даного Звіту від 12.04.2024 вбачається, що у справі № 918/146/24 на підставі Договору від 11.01.2024 адвокатом Авдєєнком В.В. надано професійну правничу допомогу ФОП Червеняку Роману Івановичу в сумі 20 000 грн 00 коп, а саме:

1. Підготовка позовної заяви - 3 години роботи;

2. Участь в судових засідання - 2 години роботи.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи відсутні заперечення відповідача проти стягнення з нього заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката позивача в розмірі 20 000 грн 00 коп.

Розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога, господарський суд дійшов висновку про часткове її задоволення з огляду на наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Ла-вентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано сукупність доказів: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 3 ст.126 ГПК визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

При цьому відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судом встановлено, що на підтвердження повноважень та понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 918/146/24 долучено наступні докази:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО № 1068723 від 10.02.2024 виданий Адвокатом Авдєєнко Владиславом Валерійовичем, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально на представлення останнім у Господарському суді Рівненської області інтересів ФОП Червеняка Романа Івановича;

- Договір № б/н від 11.01.2024;

- Звіт адвоката від 12.04.2024 у справі № 918/146/24.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що на час розгляду справи, доказів недійсності Договору суду не надано.

Як вбачається, адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович подавав до суду за своїм підписом (через підсистему "Електронний суд") наступні документи:

- позовна заява (вх. № 743/24 від 12.02.2024;

- заява про відеоконференцію (вх. № 1061/24 від 27.02.2024);

- клопотання про долучення доказів (вх. № 1676/24 від 02.04.2024);

- заява про прийняття додаткового рішення (вх. № 1875/24 від 12.04.2024);

- заява про розгляд справи без участі представника позивача (вх. № 3655/24 від 23.04.2024).

Із викладеного вбачається, що суду надано усю сукупність документів, якими стверджується, що адвокатом Авдєєнко Владиславом Валерійовичем була надана правова правнича допомога Фізичній особі-підприємцю Червеняку Роману Івановичу у справі № 918/146/24.

Адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович брав участь у судових засідання по справі № 918/146/24 в режимі відеоконференції, а саме: 14.03.2024, 26.03.2024 та 11.04.2024.

Як встановлено судом, Адвокат та клієнт (замовник, позивач), керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, погодили між собою відповідно розмір та вартість такої допомоги у сумі 20 000 грн 00 коп.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Суд зауважує, що при погодженому між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованому розмірі гонорару останній обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги, що виключає необхідність відображення інформації про понесені адвокатом витрати часу по кожному з видів робіт (наданих послуг) в детальному описі робіт (наданих послуг) чи іншому документі, що містить такий детальний опис. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Відтак оскільки як вбачається із Договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.01.2024 між позивачем та адвокатом узгоджено фіксований розмір гонорару, що становить 20 000 грн 00 коп., а тому суд не надає оцінку видам правової допомоги та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, які відображені у Звіті адвоката по справі № 918/146/24 від 12.04.2024.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку про те, чи потрібно надавати суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, у разі, якщо сторони погодили оплату у фіксованій сумі.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у наведеній вище постанові зазначила таке:

"140. подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

143 ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис".

Суд зазначає, що у даному випадку для підтвердження витрат, понесених позивачем на отримання правової допомоги не потрібний як детальний опис робіт, так і Звіт про надану правову допомогу, які б містили перелік послуг, які надані адвокатським об`єднанням для позивача.

Процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі №923/726/18).

Суд підкреслює, що оскільки сторони дійшли згоди про фіксований розмір правової правничої допомоги у розмірі 20 000 грн 00 коп за ведення справи № 918/146/24, - фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в даному випадку.

Спір у даній справі є майновим, що виник у зв`язку із невиконанням договору про перевезення вантажу у міжнародному сполученні. Справа розглядалася у спрощеному позовному провадженні через ціну позову, яка складала при пред`явленні позову 50 453, 74 грн . Обсяг доказів, що підлягали опрацюванню є незначним. Крім того, спір у даній справі не відноситься до категорії складних спорів, судова практика є сталою. Спір у даній справі є типовим.

Водночас суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені позивачем у справі (20 000 грн 00 коп.) відповідають критерію "розумності їх розміру".

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Надавши оцінку усім матеріалам справи, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є покладення витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, на відповідача.

Зважаючи на викладене у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі, однак частково - пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Сума понесених витрат позивачем на професійну (правничу) допомогу його адвоката (20 000 грн 00 коп) підтверджена належними та допустимими доказами.

Вартість наданих адвокатом послуг суд вважає співмірною з предметом цього спору.

При цьому суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази оплати позивачем на рахунок Адвоката 20 000 грн 00 коп. за надані послуги за Договором. Однак Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі №925/1137/19 зазначив, що за висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК).

При цьому згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

Оскільки позовні вимоги підлягали частковому задоволенню, враховуючи, що суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у загальному розмірі 48 002 грн 52 коп., то суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача 19 028 грн 33 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу, що є пропорційним до розміру обґрунтованих позовних вимог.

Відтак у решті витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 971 грн 67 коп. суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 202, 221, 222, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/146/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шабаровського Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ; ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 19 028 (дев`ятнадцять тисяч двадцять вісім) грн 33 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У решті вимог заяви представника Фізичної особи-підприємця Червеняк Романа Івановича про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/146/24 на суму 971 грн 67 коп. - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повне додаткове рішення складено та підписано "29" квітня 2024 року.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич