У Х В А Л А

02 травня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1424/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури,

вул. Шевченка, буд.1, м. Чернігів, 14000, в інтересах держави в особі

позивача: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

, пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіра»,

, вул. Льотна, буд. 43, кв. 58, м. Чернігів, 14033

до відповідача 2: Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою,

, вул. Стрілецька, буд. 1, м. Чернігів, 14033

Предмет спору: про визнання недійсним договору оренди, зобов`язання звільнити нежитлове приміщення та повернення його в комунальну власність,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунального майна Чернігівської обласної ради звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіра» та Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, у якому прокурор просить суд:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, №359 від 22.03.2021, укладений між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради, Чернігівським ліцеєм з посиленою військово-фізичною підготовкою та Товариством з обмеженою Відповідальністю «Зіра»;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіра» звільнити нежитлове приміщення з окремим входом, загальною площею 184,6 кв. м, що знаходиться в одноповерховій будівлі майстерні за адресою: м. Чернігів, вул. Стрілецька, 1, та повернути його балансоутримувачу в особі Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою шляхом підписання акта повернення з оренди орендованого майна.

Ухвалою суду від 20.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ухвалі від 20.10.2023 суд також зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіра» зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, а також попередив його про процесуальні наслідки такої нереєстрації, у тому числі щодо стягнення штрафу.

Відповідач-1 ТОВ «Зіра» відноситься до категорії осіб, зазначених у ч. 6 ст. 6 ГПК України та п. 10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

Враховуючи те, що ТОВ «Зіра» не виконало вимог щодо реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС, тобто не виконало свого передбаченого законом обов`язку, у тому числі і на виконання ухвали суду від 20.10.2023, суд дійшов висновку про застосування до товариства заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140,00 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2024 стягнуто з ТОВ «Зіра» в дохід державного бюджету штраф у розмірі 15 140,00 грн; повторно зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіра» протягом трьох робочих днів з дня отримання цієї ухвали зареєструвати свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС та попереджено його про наслідки повторного невиконання своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвалу суду від 08.04.2024 ТОВ «Зіра» отримало 12.04.2024, а отже повинно було виконати вимоги ухвали суду та зареєструвати свій Електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС у термін до 17.04.2024.

Однак станом на дату постановлення цієї ухвали ТОВ «Зіра» так і не виконало вимог як закону, так і ухвали суду від 08.04.2024, щодо реєстрації електронного кабінету.

Жодних заяв чи клопотань щодо неможливості здійснення такої реєстрації протягом тривалого періоду з об`єктивних причин від ТОВ «Зіра» до суду не надходило.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За змістом частин першої та другої статті 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Тобто процесуальний закон встановлює ряд заходів процесуального примусу, які суд може застосувати у передбачених Господарським процесуальним кодексом України випадках.

Згідно з ч. 2 ст. 135 ГПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіра» за повторне невиконання свого обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 30 280,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст. 42, 43, 132, 135, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіра» (, вул. Льотна, буд. 43, кв. 58, м. Чернігів, 14033) в дохід державного бюджету (Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , отримувач коштів: ГУК у Печерському районі/Печерськ. р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у розмірі 30 280,00 грн.

2. Повторно зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіра» протягом трьох днів з дня отримання цієї ухвали зареєструвати свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

3. Оригінал ухвали направити Державній судовій адміністрації України.

Ухвала є виконавчим документом. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 02.08.2024.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею 02.05.2024. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун