ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2024 р. Справа№ 910/12040/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінд Інтерслух Київ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023

у справі № 910/12040/23 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінд Інтерслух Київ"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач; Департамент охорони здоров`я ВО КМР (КМДА)) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінд Інтерслух Київ» (надалі - відповідач; ТОВ «Кінд Інтерслух Київ»; апелянт) про стягнення заборгованості за період з 13.08.2022 по 26.12.2022 в сумі 427 827,69 грн. за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 42 від 27.07.2022.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови договору про закупівлю товарів за державні кошти за № 42 від 27.07.2022 в частині своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим відповідачу нараховані штрафні санкції в сумі 427 827,69 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12040/23 позовні вимоги Департаменту охорони здоров`я ВО КМР (КМДА) до ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» про стягнення 427 827,69 грн. задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінд Інтерслух Київ» на користь Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) штрафні санкції - 427 827 грн. 69 коп. та судовий збір - 6 417 грн. 43 коп.

За висновками місцевого господарського суду, оскільки факт прострочення зобов`язання (поставки товару) зі сторони відповідача є підтвердженим, вимоги про нарахування штрафних санкцій завлено правомірно. Стягнуто з ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» 427 827,69 грн., з яких: 295 053,58 грн. за період з 13.08.2022 - 08.11.20223 (88 днів прострочення), що нараховувались на вартість непоставленого товару у сумі 2 447 603,60 грн.; 132 774,11 грн. за період з 09.11.2022 - 26.12.2022 (48 днів прострочення), що нараховувались на вартість непоставленого товару у сумі 2 019 272,85 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12040/23 повністю та постановити нове, яким відмовити у задоволенні вимог Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) до ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» про стягнення 427 827,69 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним встановленням судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції у рішенні вказав, що не погоджується з розрахунком позивача в частині нарахування пені за перший період, виходячи з вартості товару в сумі 2 447 603,60 грн., оскільки додатковою угодою № 1 до договору, яка є його невід`ємною частиною, сформовано остаточну умову договору про кількість товару за договором та його вартість (3 шт. на суму 2 019 279,85 грн). Водночас, в резолютивній частині рішення зазначається про стягнення 427 827,69 грн., що свідчить про суперечність позиції місцевого господарського суду в цій частині.

ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» також вказує, що у відповідності до умов договору товар мав бути поставлений позивачу протягом 2022 року, що і було здійснено відповідачем, а тому висновки суду першої інстанції про порушення ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» строків поставки товару є передчасними.

Окрім того, апелянтом зазначається, що уклавши 09.11.2022 додаткову угоду № 1 сторонами змінено і зобов`язання за договором, тим самим відповідач не мав обов`язку поставити товар позивачу у строк до 12.08.2022, тобто виконати нове зобов`язання у минулому.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 апеляційна скарга апелянта у справі № 910/12040/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінд Інтерслух Київ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12040/23; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінд Інтерслух Київ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12040/23 призначено на 11.03.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінд Інтерслух Київ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12040/23 відкладено на 15.04.2024.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи Департамент охорони здоров`я ВО КМР (КМДА) був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа від 14.03.2024 на адресу останнього. Також ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 у справі № 910/12040/23 оприлюднено 14.03.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи те, що явка представника позивача судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність від позивача обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 27.07.2022, за результатами проведення відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі: UA-2022-06-15-005724-а), між Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кінд Інтерслух Київ" (учасник) був укладений договір про закупівлю товарів за державні кошти за № 42 (далі - Договір; Договір поставки).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору учасник зобов`язується у 2022 році поставити замовнику, а замовник прийняти та оплатити товар - 33180000-5 Апаратура для підтримування фізіологічних функцій організму (Системи кохлеарної імплантації, 2 лота), зазначений в специфікації (додаток 1), а саме: лот 2 - 33185200-2 Кохлеарні імплантати - Система кохлеарної імплантації, призначена для компенсації глухоти (35643 Система кохлеарної імплантації) - 4 шт. Найменування, кількість, ціна за одиницю та загальна сума товарів зазначені в специфікації (додаток 1).

Згідно з п. 3.1. Договору сума цього договору становить 2 447 603,60 грн. у тому числі ПДВ: 160 123,60 грн. (ціна договору визначається з урахуванням розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України).

Розрахунки проводяться відповідно до статті 49 Бюджетного кодексу України шляхом оплати замовником вартості товарів, зазначених в специфікації до цього договору, після їх отримання та згідно пред`явленої учасником видаткової накладної (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору строк поставки товарів: протягом 2022 року (не більше 10 днів з дати отримання письмової заявки замовника).

Учасник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1. Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2022, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та умов договору (п. 10.1. Договору).

У специфікації (додаток 1 до договору) сторони погодили найменування товару (33185200-2 Кохлеарні імплантати - Система кохлеарної імплантації, призначена для компенсації глухоти), її кількість та ціну на суму 2 447 603,60 грн.

02.08.2022 позивач надав виконавчому директору ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» під особистий підпис заявку на постачання № 061-202/уо, у якій визначив необхідність поставки товару (33185200-2 Кохлеарні імплантати - Система кохлеарної імплантації, призначена для компенсації глухоти) у кількості 4 шт.

Поряд із цим, 09.11.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору, згідно з п.п. 3, 4 якої сума цього договору становить 2 019 272,85 грн, у тому числі ПДВ: 132 101,96 грн. При цьому специфікацією (додаток 1 до договору), викладеною в новій редакції, сторони погодили найменування товару (33185200-2 Кохлеарні імплантати - Система кохлеарної імплантації, призначена для компенсації глухоти), в кількості 3 шт. та за ціною 2 019 272,85 грн.

27.12.2022 відповідач здійснив поставку товару позивачу на суму 2 019 272,85 грн, у кількості 3 шт., що підтверджується видатковою накладною № РН-000040 від 27.12.2022 за Договором.

За висновками місцевого господарського суду, відповідач зобов`язаний був поставити позивачу товар у 10-денний строк з дати отримання письмової заявки, інший строк виконання зобов`язання ні Договором, ні додатковою угодою № 1 від 09.11.2022 до цього договору, встановлений не був, відтак строк виконання зобов`язання настав 12.08.2022, відповідно поставку товару здійснено відповідачем з простроченням.

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожен день затримки.

З урахуванням цих обставин, за висновками суду першої інстанції за прострочення відповідачем зобов`язань з поставки товару стягненню з останнього підлягають штрафні санкції у сумі 427 827,69 грн, з яких: 295 053,58 грн. за період з 13.08.2022 - 08.11.20223 (88 днів прострочення), що нараховувались на вартість непоставленого товару у сумі 2 447 603,60 грн.; 132 774,11 грн. за період з 09.11.2022 - 26.12.2022 (48 днів прострочення), що нараховувались на вартість суму непоставленого товару у сумі 2 019 272,85 грн.

Проте, з такими висновками колегія суддів погодитись не може та вважає їх передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом (ч. 2 ст. 266 ГК України).

Приписами ч. 2 ст. 267 ГК України передбачено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтями 251, 254 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Як вже зазначалось апеляційним господарським судом, відповідно до п. 1.1. Договору учасник зобов`язується у 2022 році поставити замовнику, а замовник прийняти та оплатити товар - Апаратуру для підтримування фізіологічних функцій організму.

Строк поставки товарів: протягом 2022 року (не більше 10 днів з дати отримання письмової заявки замовника) (п. 5.1. Договору).

Відповідно, учасником та замовником, одночасно з умовою Договору про поставку товару не більше 10 днів з дати отримання письмової заявки замовника, встановлено умову про поставку товару за Договором у будь-якому випадку протягом 2022 року.

За ст.ст. 651, 653 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, зобов`язання сторін за договором змінюються відповідно до змінених умов. При цьому зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну, якщо інше не обумовлено характером його зміни.

За п.п. 2 п. 11.2. Договору поставки зміни до умов Договору можуть вноситись, зокрема у разі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.

Дані положення Договору корелюються з приписами п.п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» за яким істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Також колегія суддів зазначає, що порядок внесення змін у Договір врегульовано сторонами в п. 11.4., за яким: сторона-ініціатор внесення змін до Договору надсилає в порядку, передбаченому актами чинного законодавства України та Договором, іншій стороні зміни (проєкт додаткової угоди) до Договору (п. 11.4.1.). Сторона, яка одержала зміни до Договору, має право протягом 20 (двадцяти) календарних днів у разі згоди оформити такі зміни або направити іншій стороні протокол розбіжностей разом з підписаною Додатковою угодою (п. 11.4.2.). У разі якщо сторони не досягли згоди з умовами змін до Договору, або неотримання відповіді на запропоновані зміни в установлений строк, така додаткова угода до Договору вважається неукладеною (п. 11.4.3.).

Так, 09.11.2022 між сторонами, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», умов п.п. 2 п. 11.2. Договору, враховуючи лист учасника від 19.10.2022 № 16/10-22 про необхідність збільшення ціни за одиницю товару, укладено додаткову угоду № 1 до Договору, якою змінено суму закупівлі та викладено специфікацію у новій редакції, зокрема, про поставку Системи кохлеарної імплантації, призначеної для компенсації глухоти, в кількості 3 шт. та за ціною 2 019 272,85 грн.

В п. 5. Додаткової угоди № 1 від 09.11.2022 учасником та замовником погоджено про чинність інших умов Договору у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше і останні підтверджують їх обов`язковість для себе.

Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється згідно з ст. 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст. 213 ЦК України.

Якщо правила встановленні ст. 213 ЦК України не дозволяють визначити зміст відповідної умови договору потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року), (правова позиція, викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду ВС від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц).

За ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Правові висновки Верховного Суду щодо правила про те, що особа, яка включила ту або іншу умову у договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав), викладено у постановах Верховного Суду: від 18.03.2021 у справі № 910/9525/19, від 10.12.2019 у справі № 910/878/19, від 13.12.2023 у справі № 910/12904/22.

За таких обставин, з огляду на положення п.п. 1.1., 1.2., 5.1. Договору в їх сукупності та враховуючи приписи ст.ст. 251, 254, 651, 653, 655, 663 ЦК України в їх системному тлумаченні з правилом contra proferentem, колегія суддів вважає, що уклавши в листопаді 2022 року Додаткову угоду № 1 від 09.11.2022 до Договору сторонами спільно досягнуто домовленість про зміну зобов`язання за Договором поставки щодо предмету закупівлі, і, між іншим, на такі зміни було погодження зі сторони замовника. В свою чергу, положення Договору щодо поставки товару учасником протягом 2022 року сторонами залишилися незмінними, і останні підтвердили їх обов`язковість.

Отже, за висновками апеляційного господарського суду прийнятними для замовника та учасника були умови, викладені в Додатковій угоді № 1 від 09.11.2022 до Договору, зокрема, щодо поставки необхідної кількості (три шт.) конкретного товару саме протягом 2022 року та на зміну суми предмета закупівлі.

В той же час, приймаючи до уваги характер правовідносин за Договором в частині поставки учасником товару протягом 2022 року, Департамент охорони здоров`я ВО КМР (КМДА), як замовник проведення відкритих торгів, за результатами яких і було укладено Договір, враховуючи укладення 09.11.2022 Додаткової угоди № 1, а відповідно погоджуючись зі зміненими умовами щодо предмета закупівлі згідно нової специфікації, яка, в силу п. 1.2. Договору та п. 4. Додаткової угоди № 1, є невід`ємною частиною Договору поставки, несе ризик, пов`язаний з неясністю умови п. 5.1. Договору щодо поставки товару протягом не більше 10 днів з дати отримання письмової заявки замовника.

Таким чином, з урахуванням визначення в Договорі строку поставки відповідачем на користь позивача товару протягом 2022 року, що випливає з суті зобов`язань сторін Договору, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що поставивши 27.12.2022 позивачу товар відповідач здійснив таку поставку з простроченням зобов`язання, що, тим самим, вказує на відсутність правових підстав для стягнення з відповідача 427 827,69 грн. штрафних санкцій за період з 13.08.2022 по 26.12.2022 за Договором, строк виконання по якій (поставці) спливав лише 02.01.2023 (перший робочий день після 31.12.2022).

З урахуванням вищенаведеного, знайшли своє підтвердження доводи апелянта про належне здійснення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором щодо поставки позивачу товару протягом 2022 року, а відповідно і про передчасність, зважаючи на підстави заявленого Департаментом охорони здоров`я ВО КМР (КМДА) позову, висновків суду першої інстанції про порушення ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» строків поставки товару за Договором поставки.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Частиною 1 статті 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а апеляційна скарга, - задоволенню.

Судові витрати покладаються відповідно до ст. 129 ГПК України на позивача - Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінд Інтерслух Київ" - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12040/23 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повністю.

3. Стягнути з Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса: 01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 19, ідентифікаційний код - 02012906) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінд Інтерслух Київ» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 3 Я, ідентифікаційний код - 36352221) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги - 9 626,12 грн. (дев`ять тисяч шістсот двадцять шість гривень 12 копійок).

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 910/12040/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.05.2024 (з урахуванням часу перебування колегії суддів у відпустці).

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак