ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

26 квітня 2024 року м. ХарківСправа № 922/1190/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. №10834 від 24.04.2024) по справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська будівельна компанія" (94217, Луганська область, м. Алчевськ, пров. Московський, буд. 14 "А"); 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Кепітал Груп" (61166, м. Харків, вул. Серпова, будинок 4в, кімната 16-А)
до 1. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) 2. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг" (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд. 4в)
про стягнення коштів та розірвання договору.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів: 1. ОСОБА_2 та 2. ОСОБА_3 , згідно вимог якої просить суд:

- розірвати укладену між відповідачем ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 05.12.1996 року) та позивачем ОСОБА_1 (податковий номер: НОМЕР_3 ) угоду про співробітництво по реалізації проекту "Матриця" від 28 серпня 2018 року.

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 05.12.1996 року) на користь позивача ОСОБА_1 (податковий номер: НОМЕР_3 ) кошти в сумі 600 000 (шістсот тисяч) доларів США, 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США надмірно сплачених коштів, 1373 (одну тисячі триста сімдесят три) долари США трьох процентів річних.

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 05.07.2001 року) на користь позивача ОСОБА_1 (податковий номер: ) 33500 (тридцять три тисячі п`ятсот) доларів США безпідставно набутих коштів, 4182 (чотири тисячі сто вісімдесят два) долари США трьох процентів річних.

Крім того, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою (вх. №1190 від 10.04.2024), в якій просить суд забезпечити господарський позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 на загальну суму 37682 долари США шляхом накладення заборони відчуження на належні відповідачу ОСОБА_3 об`єкти нерухомого майна, а саме: 1. нежитлове приміщення підвалу № 5 в літ. "А-10", загальною площею 31,5 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); квартира АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 17200293).

Відповідно до частини 6 статті 176 ГПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Керуючись частиною 6 статті 176 ГПК України, з огляду на те, що відповідачами у позовній заяві вказано фізичних осіб, суд звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру із запитом щодо отримання інформації про офіційне місце реєстрації (проживання) фізичної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та отримав відповіді №540790, 540786 від 12.04.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.04.2024 позовну заяву залишено без руху з огляду на вимоги пункту 2, 5 частини 3 статті 162, частини 1, 2 статті 164, частини 1 статті 172 ГПК України та встановлено позивачу строк у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.04.2024 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою (вх. №1190 від 10.04.2024) повернуто заявнику.

19.04.2024 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. №10400), яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження у судовому засіданні на 14.05.2024 о 12:45. Разом з тим, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська будівельна компанія" (94217, Луганська область, м. Алчевськ, провулок Московський, будинок 14"А", ); 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Кепітал Груп" (61166, м. Харків, вулиця Серпова, будинок 4в, кімната 16-А, ). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг" (61166, м. Харків, вулиця Серпова, будинок 4в, ).

24.04.2024 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заяву про забезпечення позову (вх. №10834), в якій просить суд забезпечити господарський позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 на загальну суму 37682 долари США шляхом накладення заборони відчуження на належні відповідачу ОСОБА_3 об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення підвалу №5 в літ. "А-10", загальною площею 31,5 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); квартира АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 17200293).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Приписами статті 136 ГПК України визначені процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову, відповідно до якої, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього чи вимоги, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.09.2023 у справі №922/1856/23, від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі №910/16586/18).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу (іншим особам) здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 17.08.2021 у справі № 914/649/20, від 16.05.2023 у справі № 910/2281/22).

За таких обставин, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що позивач належним чином і в повному обсязі виконав умови укладеної між ним та відповідачем ОСОБА_2 угоди про співробітництво по реалізації проекту "Матриця" від 28 серпня 2018 р., сплативши на користь відповідача 600000 доларів США, але відповідач істотно (грубо) порушив свої зобов`язання за цією угодою, у зв`язку з чим позивач вимагає розірвати цю угоду в судовому порядку і стягнути з відповідача сплачені за цією угодою кошти в сумі 600000 доларів США.

Крім того, позивач доводить, що він надмірно сплатив (переплатив) за цією угодою на користь відповідача ОСОБА_2 12500 доларів США, що не охоплюються умовами цього правочину, а тому позивач просить господарський суд стягнути ці кошти з відповідача ОСОБА_2 як безпідставно набуті за правилами ст. 1212 ЦК України.

Також, позивач посилається на те, що 10.02.2020 під час виконання угоди про співробітництво, позивач передав 33500 доларів США відповідачу ОСОБА_3 . Однак, ані в момент передання грошових коштів, ані в подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не надали визначеного законом документу на підтвердження повноважень ОСОБА_3 отримувати замість ОСОБА_2 грошові кошти за угодою про співробітництво щодо реалізації проекту "Матриця" від 28.08.2018. Доказів передання вказаних коштів від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 позивачу також не представлено. У зв`язку з цим, позивач вимагає стягнути ці кошти в сумі 33500 доларів США з відповідача ОСОБА_3 як безпідставно набуті та такі, що добровільно позивачу не повернуто.

Позивач зазначає, що відповідно до відомостей з Державного реєстру прав ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_5 , а також нежитлове приміщення підвалу №5 в літ. "А-10", загальною площею 31,5 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Також позивач у заяві вказує, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість ОСОБА_3 розпорядитися і відчужити майно, яке знаходиться у її власності в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо рішення буде ухвалене на користь позивача.

Отже, позивач просить накласти заборону відчуження на вказані належні ОСОБА_3 об`єкти нерухомості з метою унеможливлення їх відчуження відповідачем та з метою подальшого звернення стягнення на таке майно у разі задоволення судом позовних вимог про стягнення 37682,00 доларів США.

Із доданих до заяви про забезпечення позову відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить нежитлове приміщення підвалу №5 в літ. "А-10", загальною площею 31,5 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); квартира АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 17200293).

Суд приймає до уваги, що обраний позивачем захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно, на яке позивач просить накласти заборону відчуження перебуває у володінні ОСОБА_3 , а у разі забезпечення позову обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Крім того, з матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається звіт про оцінку майна №2024/01/10-01 від 12.01.2024, а саме: нежитлове приміщення підвалу №5 в літ. "А-10" загальною площею 31,5 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , яким встановлено, що ринкова вартість вказаного майна станом на дату оцінки 10.01.2024 складає 494600,00 грн.

Також, відповідно до звіту про оцінку майна №2024/01/10 від 12.01.2024, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_6 , ринкова вартість вказаного майна станом на дату оцінки 10.01.2024 складає 891900,00 грн.

З огляду на вказане, суд враховує, що в даному випадку дотримуються вимоги частини 4 статті 137 ГПК України і принцип співмірності, оскільки позивач просить накласти заборону відчуження на 2 об`єкти нерухомого майна ОСОБА_3 , загальна вартість яких складає 1386500,00 грн. Водночас у позовній заяві викладено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 37682,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на момент подання цієї заяви складає 1469390,75 грн.

Суд зазначає, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт рухомого і нерухомого майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2023 у справі №922/1856/23, від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Крім того, суд зазначає, що у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Окрім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі №753/22860/17.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у даному конкретному випадку невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Разом з тим, суд вважає, що цілком співмірним, виправданим та потрібним є саме застосування заходів забезпечення позову, ніж не застосування, адже наслідки незастосування таких заходів можуть, з урахуванням обставин справи, призвести до більш обтяжливих та негативних наслідків для заявника.

Водночас застосування вказаного вище заходу забезпечення позову дійсно є належним та ефективним у даному конкретному випадку заходом забезпечення, який цілком відповідає вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, співмірності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, наявності обставин щодо ймовірності ускладнення чи неможливості ефективного захисту порушених прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Крім того, за висновками суду, вжиття вказаного заходу забезпечення позову не порушить принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, прав та охоронюваних законом інтересів сторін, а також інших учасників процесу або осіб, що не є учасниками цього судового процесу, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73, 74, 77, 79, 136, 137, 139, 140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. №10834 від 24.04.2024) - задовольнити.

2. Забезпечити господарський позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 на загальну суму 37682 долари США шляхом накладення заборони відчуження на належні відповідачу ОСОБА_3 об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення підвалу №5 в літ. "А-10", загальною площею 31,5 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); квартира АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 17200293).

3. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

4.Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 26 квітня 2024 р., підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до частини 1 статті 144 ГПК України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" в строк до 27 квітня 2027 р. включно.

Стягувач за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 )

Боржником за даною ухвалою є: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_4 )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та у відповідності до положень ст. 256, 257 ГПК України може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 26.04.2024 р.

Суддя Г.І. Сальнікова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.