УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів

м. Київ

25.04.2024Справа № 910/9661/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівон А.М., при секретарі судового засідання Демидовій А.А., розглянувши матеріали

заяви позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Дніпробуд"

про забезпечення доказів

у справі №910/9661/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Дніпробуд" вул. Стратегічне шосе, буд. 53, м. Київ, 03028

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Віа-Авто" провулок Лужевського Руслана, 14, корп. 7, оф. 32, м. Київ, 03039

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕКВОЙЯ ДЕВЕЛОПМЕНТ" Стратегічне шосе, буд.53, м. Київ,03028

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - гр. ОСОБА_2 АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - гр. ОСОБА_3 АДРЕСА_2

про розірвання договору, визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Крикунов О.В. , Малашонок Б.І.

від відповідача 1: не з`явився.

від відповідача 2: не з`явився.

від третьої особи 1: Яценко Д.С.

від третьої особи 2: не з`явився.

від третьої особи 3: Боженко І.Ф.

вільний слухач: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Дніпробуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віа-Авто" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕКВОЙЯ ДЕВЕЛОПМЕНТ" про:

- розірвання з дати набрання чинності судовим рішенням Договір про часткову участь у будівництві № 02-19/07-12 від 19.07.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Дніпробуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віа-Авто" на умовах, в редакції проекту угоди про розірвання, що додана до позовної заяви із зазначенням тексту угоди у резолютивній частині рішення;

- визнання недійсним Договір № 18/09-14 про часткову участь у будівництві і передачу функцій замовника від 17.09.2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віа-Авто" та Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕКВОЙЯ ДЕВЕЛОПМЕНТ".

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на невиконання відповідачем 1 зобов`язань з проходження експертизи проекту і забезпечення будівництва дозвільною документацією, наслідком чого є визнання такого будівництва самочинним, а відтак - неможливість досягнення мети, на яку розраховував позивача при укладенні Договору про часткову участь у будівництві № 02-19/07-12 від 19.07.2012. Окрім цього позивач зазначає про протиправну, без згоди позивача передачу відповідачем 1 функцій замовника спірного будівництва відповідачу 2, та недодержання відповідачами вимог ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в частині наявності у відповідача 1 функцій замовника будівництва, у зв`язку з чим Договір № 18/09-14 про часткову участь у будівництві і передачу функцій замовника від 17.09.2014 має бути визнаний недійсним в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через канцелярію суду 10.07.2023 року від позивача на виконання вимог ухвали суду від 26.06.2023 надійшла заява б/н б/д про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2023, за результатами розгляду заяви б/н від 10.07.2023 про усунення недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9661/23, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 16.08.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2023 у зв`язку з неявкою в судове засідання уповноважених представників відповідачів 1, 2 та ненаданням останніми відзиву на позовну заяву відкладено підготовче засідання на 14.09.2023.

У підготовчому судовому засіданні 14.09.2023 для надання іншими учасниками справи правової позиції щодо заяв про вступ у справу третіх осіб та подання позивачем заяви про зміну предмета спору протокольною ухвалою оголошено перерву на 05.10.2023.

У судовому засіданні 05.10.2023 для отримання заяви позивача про зміну предмета позову, а також для визначення останнім щодо особи представника, протокольною ухвалою оголошено перерву до 19.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у зв`язку з задоволенням заяв про вступ у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів - гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , а також для надання можливості третім особам подати пояснення щодо суті спору, неявкою в судове засідання відповідачів 1, 2 та ненаданням останніми відзиву на позовну заяву, відкладено підготовче засідання на 22.11.2023.

У підготовчих судових засіданнях 22.11.2023 та 10.01.2024 для витребування списків членів громадської організації та інвесторів у сторони позивача оголошено протокольну перерву на 10.01.2024 та 07.02.2024 відповідно.

Проте, у зв`язку із перебування судді Селівона А.М. на лікарняному, судове засідання 07.02.2024 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2024, враховуючи перебування судді Селівона А.М. з 12.02.2024 по 16.02.2024 на навчанні в Національній школі суддів України, підготовче засідання призначене на 13.03.2024.

За результатами розгляду в підготовчому судовому засіданні 13.03.2024 року поданого позивачем 06.02.2024 року клопотання про витребування доказів згідно ст. 81 ГПК України, враховуючи предмет та підстави даного позову, приймаючи до уваги наявність та зміст поданих сторонами під час підготовчого провадження доказів, зокрема, наданого на вимогу суду переліку інвесторів ЖК "Мозаїка", а також зміст зобов`язальних правовідносин між позивачем та відповідачами, реалізація яких як підстава даного спору є первинною та підлягає дослідженню у даній справі, за умови не наведення позивачем обставини, які можуть підтвердити докази, або аргументів, що вони можуть спростувати в контексті даного спору, судом протокольною ухвалою в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 за заявою представника гр. ОСОБА_3 - адвоката Боженка І.Ф. залучено гр. ОСОБА_10 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1, а також враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи, визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази, вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі № 910/9661/23 та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.04.2024.

Поряд із цим, через канцелярію суду 22.03.2024 позивачем на підставі ст.ст. 110, 112 ГПК України подано заяву б/н від 21.03.2024 про забезпечення доказів шляхом витребування: у АТ "УкрСиббанк" Київ виписки по рахунку № НОМЕР_4 ТОВ "Віа-Авто", з 19.07.2012 до 31.12.2019, виписки по рахунку № НОМЕР_1 ТОВ "Секвойя Девелопмент" () з 17.09.2014 року до 31.12.2019; у ПАТ "БТАбанк" виписки по рахунку № НОМЕР_2 ТОВ "Секвойя Девелопмент" () з 2014 по 31.12.2018, по рахунку № НОМЕР_3 ТОВ "Радуга СІТІ" () та по рахунку ТОВ "Віа-Авто" () у 2014-2016 роках (номер рахунку невідомий); у Головного слідчого управління Національної поліції України касову документацію по фактах внесення громадянами коштів на виконання умов Договорів, укладених з ТОВ "Віа-Авто" () і ТОВ "Секвойя Девелопмент" (), яка була вилучена у процесі відкриття правоохоронними органами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000501, внесеному до ЄРДР 05.11.2014 року.

До заяви додані докази сплати судового збору та надсилання її копії іншим учасникам справи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.03.2024 вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 призначено розгляд заяви позивача на 03.04.2024 року.

Проте, у зв`язку із перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному, засідання з розгляду заяви 03.04.2024 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2024 року вказану заяву позивача про забезпечення доказів, з урахуванням перебування судді Селівона А.М. 08.04.2024 року у відпустці, призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.04.2024 року.

У судове засідання 25.04.2024 року з`явилися уповноважені представники позивача, третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1.

Уповноважені представники відповідачів 1, 2, а також третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, в судове засідання 25.04.2024 року не з`явилися.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи чи її окремої системи (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасник справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З метою повідомлення сторін та учасників справи про розгляд заяви про забезпечення доказів судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 09.04.2024 року про призначення судового засідання у справі № 910/9661/23 була направлена судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідачів 1, 2, зазначені в позовній заяві, та які співпадають з місцезнаходженням відповідачів за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: провулок Лужевського Руслана, 14, корп. 7, оф. 32, м. Київ, 03039, та Стратегічне шосе, буд.53, м. Київ, 03028 відповідно, а також на адресу місця реєстрації третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів гр. ОСОБА_2 , а саме : АДРЕСА_1 .

Проте, ухвала суду від 09.04.2024 року про призначення засідання у справі № 910/9661/23 у справі була повернута поштовим відділенням 17.04.2024 на адресу суду неврученою відповідачу 1 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Доказів отримання відповідачем 2 та третьою особою 2 ухвали суду від 09.04.2024 року поштовим відділенням зв`язку на час розгляду справи 25.04.2024 року до суду не повернуто.

Судом здійснено запит з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень на адреси відповідача 2 № 742 та третьої особи 2 № 769, в якому зазначено, що станом на 15.04.2024 року поштове відправлення знаходиться у точці видачі та не вручене під час доставки відповідно.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження відповідачів 1, 2 та місце реєстрації третьої особи 2 матеріали справи не містять та суду невідомі.

Про поважні причини неявки в судове засідання уповноваженого представника відповідача 2, третьої особи 2 особисто та/або її уповноваженого представника суд не повідомлено.

Судом повідомлено, що через систему "Електронний суд" 02.04.2024 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - гр. ОСОБА_10 надійшли заперечення б/н від 02.04.2024 року з проводу заяви позивача про забезпечення доказів, які судом долучені до матеріалів справи.

Будь яких інших заяв та клопотань процесуального характеру від сторін, окрім зазначених вище, станом на час проведення судового засідання з розгляду заяви 25.04.2024 року не надходило.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 112 ГПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

З огляду на вищевикладене, оскільки учасники справи не скористалась наданими їм процесуальними правами, зокрема, представники відповідачів 1, 2, третя особа 2 особисто та/або її представник не прибули в судове засідання з розгляду заяви 25.04.2024 року, не подали пояснень та/або заперечень щодо поданої позивачем заяви про зміну способу виконання рішення, за відсутності клопотань про відкладення судового засідання суд здійснював розгляд заяви 25.04.2024 року виключно за наявними матеріалами за відсутності уповноважених представників відповідачів 1, 2, третьої особи 2 особисто та/або її представника.

У судовому засіданні 25.04.2024 року уповноважений представник позивача (заявника) надав пояснення по суті поданої заяви про забезпечення доказів, підтримав її та просив задовольнити.

Представники третіх осіб 1, 3 в судовому засіданні 25.04.2024 року проти задоволення заяви позивача про забезпечення доказів заперечували.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 25.04.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву та докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін та учасників справ, суд

ВСТАНОВИВ:

За приписами статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 даного Кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частинами 2 та 3 вказаної статті передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Тобто, заходи забезпечення доказів вживаються судом з метою збереження доказу, на який посилається учасник справи, та запобіганню неможливим або утрудненим подання учасником справи такого доказу до суду у майбутньому для доведення обґрунтованості своєї правової позиції, отже такі заходи спрямовані на недопущення знищення чи втрати доказів.

Окрім цього, забезпечення доказів надає додаткову гарантію не лише збереження доказів, а й їх дослідження судом, позаяк застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, тобто вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ.

Підставою для забезпечення доказів є побоювання учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, що вони будуть втрачені або подача потрібних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

За змістом ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Таким чином, обов`язок обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів положення ст. 111 вказаного Кодексу покладають саме на заінтересовану особу .

З аналізу вказаної норми вбачається, що обґрунтованим є вжиття заходів забезпечення доказів лише у разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Зокрема, як встановлено судом, в обґрунтування заяви про забезпечення доказів позивач посилається на той факт, що він позбавлений можливості самостійно отримати вказані документи, оскільки ТОВ "ІБК "Дніпробуд" не є учасником вказаного кримінального провадження, а також клієнтом банків ПАТ "БТАбанк", АТ "УкрСиббанк" та особою, якій у відповідності до ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" може бути надана інформація про операції та рахунки клієнтів банку, що становить банківську таємницю.

Додатково заявник зазначає, що ТОВ "ІБК "Дніпробуд" не є стороною кримінального провадження №0000501, внесеного до ЄРДР 05.11.2014 року, в межах якого вилучена документація по фактах внесення коштів на виконання умов Договорів, укладених громадянами з ТОВ" Віа-Авто" та ТОВ "Секвойя Девелопмент".

Посилаючись на необхідність підтвердження того, хто дійсно є реальним інвестором, та відсутність у третіх осіб, які залучені до участі у справі, жодних прав інвесторів, позивач (заявник) наголошує на утруденні у збиранні відповідних доказів та необхідності вжиття заходів забезпечення доказів згідно ст. 110 ГПК України.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Так, за змістом вказаної заяви позивача б/н від 21.03.32024 року суд зазначає, що остання за свою правовою природою по суті є заявою про витребування доказів та зводиться до покладення обов`язку збирання доказів на суд.

В свою чергу суд наголошує, що забезпечення доказів способом їх витребування, хоча і спрямоване на реалізацію права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку ст.ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Натомість, як вбачається із поданої позивачем заяви про забезпечення доказів, всупереч вищезазначеним приписам чинного законодавства остання не містить обґрунтувань, обставин та підстав припускати, що засіб доказування в подальшому може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Наразі, доводи позивача в поданій заяві про забезпечення доказів зводяться виключно до неможливості отримання доказів (запитуваних документів) позивачем самостійно.

При цьому суд констатує, що попередньо останнім протокольною ухвалою від 13.03.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача б/н від 01.02.2024 року про витребування доказів, зміст якого в частині витребування доказів, а саме банківських виписок та касової документації по фактах внесення коштів, вилученої у кримінальному провадженні №0000501, є ідентичним змісту заяви б/н від 21.03.2024 року про забезпечення доказів.

З урахуванням викладеного, оскільки в заяві про забезпечення доказів жодним чином не аргументується, які обставини свідчать про те, що в майбутньому докази можуть бути втрачені або подання їх стане ускладненим, а також не наведено обставин, з якими господарське процесуальне законодавство пов`язує можливість застосування заходів забезпечення доказів у справі, за висновками суду підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення доказів відсутні.

Згідно частини 5 статті 112 ГПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Поряд із цим суд звертає увагу заявника, що останній у даному випадку в подальшому в разі істотної зміни обставин не позбавлений права звернутись до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України, в межах заявленого позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Дніпробуд" про забезпечення доказів у справі № 910/9661/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон