ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 травня 2024 рокуСправа № 912/434/24
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" від 18.04.2024 № 18-1/04 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України у справі № 912/434/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд"
про стягнення 70 990,00 грн.
До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" про стягнення заборгованості у розмірі 70 990,00 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема, зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки товарів дилеру від 11.05.2018 № 11/05-88 в частині повної та своєчасної поставки Товару.
У позовній заяві позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" зобов`язується із врахуванням п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про відповідне суд. Також наведено орієнтовну вартість години роботи виконавця, та участі у судовому засіданні. Зазначено, що розмір гонорару не перевищуватиме 7-12% від ціни позову.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.04.2024 у справі № 912/434/24 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 70 990,00 грн заборгованості на підставі договору поставки товарів дилеру від 11.05.2018 № 11/05-88 та договору купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 06.02.2024 № 05-02-2024, а також 3 028,00 грн судового збору.

23.04.2024 до господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" надійшла заява від 18.04.2024 № 18-1/04 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України, в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 389,10 грн. До заяви додано докази направлення її відповідачу.

Господарський суд врахував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21, та ухвалою від 23.04.2024 прийняв до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" від 18.04.2024 № 18-1/04 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України у справі № 912/434/24; повідомив відповідача, що письмові пояснення, заперечення, клопотання щодо судових витрат мають надійти до суду не пізніше ніж 02.05.2024.

29.04.2024 до господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" надійшли заперечення від 28.04.2024, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні заяви позивача про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 389,10 грн.

Щодо поданих заперечень господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В ухвалі від 23.04.2024 господарський суд звертав увагу відповідача, що згідно абз. 2 ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачені права та обов`язки учасників справи, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами 5, 6 ст. 42 ГПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до абзаців 1, 2 ч. 6 ст. 6 ГПК України (з урахуванням змін) адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом, у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Приписами ч. 8 ст. 6 ГПК України реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі; особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином, обов`язок відповідача зареєструвати електронний кабінет встановлений відповідно до абзацу 1 ч. 6 ст. 6 ГПК України і навіть у випадку, якщо документ від відповідача підписує адвокат, у якого наявний електронний кабінет, що також вбачається з вимог абзацу другого ч. 6 ст. 6 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 906/1241/22, від 22.04.2024 № 910/11661/23.

В зазначеній постанові Верховний Суд також звертає увагу на те, що реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Отже, як відповідач, так і адвокат, який представляє інтереси цієї особи у суді, можуть подавати процесуальні документи до суду в електронній формі через електронний кабінет за допомогою ЄСІТС або в паперовій формі.

Водночас ні із заяви відповідача, яка подана до суду та підписана адвокатом відповідача - Усатенком Ю.Ю. 29.04.2024 в паперовій формі не вбачається, ні матеріали справи не містять документів про те, що відповідач відповідно до вимог ст. 6 ГПК України станом на 03.05.2024 зареєстрував електронний кабінет в ЄСІТС.

Крім того, у вказаних запереченнях представник відповідача не заперечує відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" станом на 29.04.2024 зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС.

При цьому за даними підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд", , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 ГПК України.

Отже, оскільки статтями 244, 129, 126 ГПК України не встановлено окремо визначених спеціальних вимог до форми та змісту заперечень щодо покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, тому до такої заяви застосовуються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, визначені ст. 170 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ч. 2 ст 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Згідно із ч. 4 ст 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на те, що станом на дату подання до господарського суду адвокатом відповідача Усатенком Ю.Ю. (29.04.2024) заперечень від 28.04.2024 в паперовій формі, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" відсутній електронний кабінет в ЄСІТС, тобто відповідачем не дотримано при поданні заперечень вимог ст. 6 ГПК України, тому відповідно до положень ст. 170 ГПК України такі заперечення підлягають поверненню відповідачу (в особі його представника), без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 906/1241/22, від 22.04.2024 № 910/11661/23.

Розглядаючи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" від 18.04.2024 № 18-1/04 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України у справі № 912/434/24, господарський суд враховує наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", в порядку передбаченому ст. 42,46,123,126,129 ГПК України, у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) додатково змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної позовної заяви, об`єм, розмір та обсяг, котрих на момент подання позову визначити неможливо, адже невідомо коли спір за даним позовом остаточно буде вирішено та котрий розмір витрат змушений буде понести Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Позивач, в порядку ст. 124 ГПК України, зазначив та просив врахувати те, що орієнтовний розмір понесених судових витрату зв`язку із поданням позовної заяви не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).

При цьому, доведено до відома суду про те, що вартість однієї години роботи виконавця складає від 1 400,00 грн до 1 600,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників, де орієнтовна загальна кількість годин визначається на рівні в цілому не більше 5-7 годин), участь у судовому засіданні (за необхідності), вартість участі у котрому складає 2 000,00 грн - 2 500,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників), розмір гонорару не перевищуватиме 7-12% від ціни позову.

Положеннями ст. 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У матеріалах справи містяться докази на підтвердження того, що 09.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (виконавець) укладено Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №09-02-2024/2 (далі - Договір), за умовами якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" (ідентифікаційний код 39129432) - далі за текстом Договору - "Боржник", які виникли у зв`язку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобов`язання на підставі договору поставки товарів дилеру №11/05-88 від 11 травня 2018 року, надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення із Боржника, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру заборгованості у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником перед Замовником зобов`язання на підставі договору поставки товарів дилеру №11/05-88 від 11 травня 2018 року. консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені Замовника до господарського суду відповідної позовної заяви про стягнення заборгованості у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконання грошового зобов`язання у відповідності до договору поставки товарів дилеру № 11/05-88 від 11 травня 2018 року, представництві інтересів Замовника у суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків Виконавця за даним договором.

Правова допомога за цим Договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору сторони погодили, що вартість виконаних передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1 500,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1. Договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).

Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1 700,00 грн, судові засідання 2 000,00 - 2 500,00 грн/судове засідання у суді відповідної судової інстанції (в залежності від різного роду умов та чинників), побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1 500,00 грн/год, витрати (квитки, добові, тощо) - згідно підтверджуючих документів.

У п. 3.2. Договору обумовлено, зокрема, що замовник повинен сплатити 100% від вартості наданих послуг або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

17.04.2024 між сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), за яким погоджено виконані роботи та надані послуги за період з 09.02.2024 по 17.04.2024 загальною вартістю 12 389,10 грн (1 500,00 грн * 4 год = 6 000,00 грн; 6 000,00 грн + 6 389,10 грн = 12 389,10 грн).

Сторонами погоджено, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1 500,00 грн, кількість годин - 4 години, гонорар "успіху" у відповідності до п. 3.8. Договору становить 6 389,10 грн (9% від 70 990,00 грн).

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява від 14.02.2024 № 14-1/02 (з додатками), заява від 18.04.2024 № 18-1/04 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України (з додатками).

Крім того, в матеріалах справи міститься: копія довіреності від 31.08.2023 № б/н, якою Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" уповноважило Грищенка О.М., котрий є адвокатом на підставі свідоцтва № 35888 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.10.2009 № 35-8-36, та має відповідне посвідчення адвоката, на представництво його інтересів; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.10.2009 № 3888 на Грищенка О.М.; копія посвідчення адвоката Грищенка О.М.

Частиною 2 ст. 126 Господарського кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки, зокрема, викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (п. 34-36), від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

В той час, у ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При цьому на предмет відповідності критеріям зазначеним в ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року в справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". Європейський суд з прав людини указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", Європейський суд з прав людини керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97), незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 Євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Так, у п. 3.8. Договору сторони погодили та визначили, що розмір гонорару Виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь Замовника (задоволення повністю/або частково вимог Замовника, у відповідності до п. 1.1., 2.1. Договору) визначається на рівні, що не перевищуватиме 12% від ціни позову Замовника до ТОВ "АГРОЛІГА ТРЕЙД" про стягнення заборгованості на підставі договору поставки товарів дилеру № 11/05-88 від 11 травня 2018 року та договору № 05-02-2024 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 06 лютого 2024 року.

Актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.04.2024 встановлено додаткову оплату (гонорар "успіху") адвоката на підставі п. 3.8. Договору в розмірі 6 389,10 грн.

В той же час, у позовній заяві вказано, що розмір гонорару не перевищуватиме 7-12% від ціни позову.

У заяві від 18.04.2024 № 18-1/04 позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 389,10 грн, що становить 17,45 % від ціни позову.

Господарський суд враховує поведінку обох сторін. Так, позивач у позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позов не подав, не заявляв інші заяви по суті спору чи процесуальні клопотання, які б потребували відповіді позивача.

Дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження понесених судових витрат, зважаючи на незначну складність правового регулювання спірних правовідносин, невеликий об`єм доказів у справі, хід розгляду справи, який не вимагав від адвоката позивача докладання додаткових процесуальних зусиль, ціну позову, значення справи для сторін, враховуючи, що результат вирішення справи не вплинув на репутацію сторін, справа не викликала публічний інтерес, керуючись положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, практикою ЄСПЛ та Верховного Суду, господарський суд дійшов висновку, що "гонорар успіху" у розмірі 6 389,10 грн не був необхідним у зв`язку з розглядом даної справи.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.01.2024 по справі № 906/462/22 та від 24.01.2022 по справі № 911/2737/17.

Відтак, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" від 18.04.2024 № 18-1/04 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України у справі № 912/434/24 підлягає задоволенню частково, витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі 6 000,00 грн.

Керуючись ст. 6, 74, 76, 77, 123, 126, 129, 170, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заперечення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" від 29.04.2024 з додатками повернути без розгляду.

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" від 18.04.2024 № 18-1/04 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України у справі № 912/434/24 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Шевченка, буд. 48, кв. 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; ) 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовити у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" від 18.04.2024 № 18-1/04 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України у справі № 912/434/24 в іншій частині.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (до електронного кабінету в системі "Електронний суд"); Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроліга Трейд" (25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, буд. 48, кв. 4) та його представнику, адвокату Усатенку Ю.Ю. разом із запереченнями від 28.04.2024 (з додатками) (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, офіс 511).

Додаткове рішення складено 03.05.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко