ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Справа№ 910/4970/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Муковоз В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Подольський В.О.;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ"

про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі №910/4970/23 (суддя Підченко О.Ю.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ"

2) Державного реєстратора Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Галунка Андрія Петровича

про визнання недійсним рішення загальних зборів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ", Державного реєстратора Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Галунка Андрія Петровича з вимогами про:

- визнання незаконним та скасування рішення позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Укрмонтажспецкомплект", які відбулися 13.03.2023;

- скасування реєстраційної дії державного реєстратора Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Галунка Андрія Петровича, здійсненої 24.03.2023 щодо Товариства, номер запису: 019000934 (зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи), інформація щодо якої міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року у справі №910/4970/23 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року у справі №910/4970/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 року у справі №910/4970/23 залишено без змін.

До Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" надійшла заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу з посиланням на ст. 129 ГПК України, у якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 41 000 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2024 розгляд заяви Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" про розподіл судових витрат у справі №910/4970/23 призначено на 09.04.2024.

01.04.2024 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Засідання суду, призначене на 09.04.2024, не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Барсук М.А. на лікарняному.

Ухвалою суду від 15.04.2024 розгляд заяви призначено на 23.04.2024.

У судове засідання 23.04.2024 з`явився представник позивача. Представники відповідачів не з`явились, були повідомлені належним чином. Крім того, у заяві про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відповідач 1 просив розглянути її без участі представника заявника.

Колегія суддів, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/4970/23, дійшла до наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.1, ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" відповідні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подало у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем 1 надано копію договору про надання правничої допомоги від 15.05.2023, відповідно до умов якого виконавець (Адвокатське об`єднання «Василевич, Пекар і партнери») зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги клієнту (Приватне акціонерне товариство "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ") на умовах та порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору та/або завдань до цього договору.

Відповідно до п. 4.1-4.2 договору за надані за цим договором послуги клієнт сплачує виконавцю гонорар, який визначається виходячи з фактично витраченого часу та погодинних ставок спеціалістів виконавця та/або виходячи з фіксованої вартості за визначений об`єм послуг.

Спосіб розрахунку гонорару (погодинний чи фіксований) та розмір гонорару виконавця визначається сторонами в завданні.

06.12.2023 між сторонами було погоджено завдання до договору, в п. 1.1. якого зазначено, що виконавець зобов`язується надати послуги з представництва його інтересів у Північному апеляційному господарському суді в судовій справі № 910/4970/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. завдання ставка спеціаліста виконавця за надання послуг, вказаних в п. 1.1. цього завдання, крім участі у судових засіданнях та ознайомлення з матеріалами справи, становить 33 000,00 грн. Ставка за участь спеціаліста виконавця в одному судовому засіданні у Північному апеляційному господарському суді становить 4 000,00 грн.

Позивачем надано до матеріалів справи приймання-передачі наданих послуг від 20.02.2024, відповідно до якого виконавцем були виконані послуги на суму 41 000,00 грн.

А тому, дослідивши надані представником відповідача 1 докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла до висновку, що останнім доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 41 000,00 грн. у суді апеляційної інстанції.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Позивач подав заперечення проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлений відповідачем 1 розмір витрат на правову допомогу є неспіврозмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом та не відповідає критерію розумності їх розміру.

У даному випадку колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Як зауважили Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).

У рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у пункті 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

Аналізуючи надані відповідачем 1 докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, колегією суддів враховано правову позицію, доказове наповнення, обсяг та зміст поданого відповідачем 1 відзиву на апеляційну скаргу, письмових пояснень та встановлено, що його доводи частково дублюються із доводами та правовим наповненням відзиву на позовну заяву та запереченнями на відповідь на відзив, поданого до суду першої інстанції.

Колегія суддів також враховує, що великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню спірні правовідносини не передбачають, тоді як у суді апеляційної інстанції фактично відбулось лише одне судове засідання, в якій було ухвалено постанову від 20.02.2024.

Крім того, при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

Як вбачається з рішення суду першої інстанції і матеріалів справи, правова позиція відповідача 1 була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, а адвокатське об`єднання надавало правову допомогу як у першій, так і у апеляційній інстанції, тому, відповідно, було обізнане у справі з усіма деталями, що з неї випливають.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Отже, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 41 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неспівмірні із складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт та те, що правова позиція відповідача 1 була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, а тому підготування відзиву на апеляційну скаргу не вимагало витрачання багато часу, тоді як в межах апеляційного розгляду справи фактично було проведено одне судове засідання, з урахуванням положень ст. 129 ГПК та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь відповідача 1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

А тому, з огляду на викладене вище, судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою заяву Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/6175/23 задовольнити частково та стягнути з позивача на користь відповідача-1 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" (код 20037548, 02094, м. Київ, пров. Гната Хоткевича, буд. 8) 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

3. В решті вимог заяви відмовити.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Повний текст додаткової постанови складено 29.04.2024

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко