СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Харків Справа № 922/4461/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання за наявними в справі матеріалами апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дмитренка Антона Володимировича (вх. №351Х/1) на рішення, ухвалене Господарським судом Харківської області у складі судді Рильової В.В. 18.01.2024 (повний текст складено 18.01.2024 в порядку спрощеного позовного провадження) у справі №922/4461/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Мандриченка Сергія Віталійовича

до Фізичної особи-підприємця Дмитренка Антона Володимировича

про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Мандриченко Сергій Віталійович звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дмитренка Антона Володимировича 20000,00грн безпідставно збережених коштів.

Також позивач просить суд покласти на ФОП Дмитренка А.В. витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.01.2024 у справі №922/4461/23 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Мандриченка Сергія Віталійовича задоволені.

Ухвалено стягнути з Фізичної особи-підприємця Дмитренка Антона Володимировича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Мандриченка Сергія Віталійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_2 ) безпідставно збережені кошти в розмірі 20000,00грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00грн.

06.02.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ФОП Дмитренко А.В., в якій просить суд:

1. Рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2024 у справі №922/4461/23 скасувати;

2. ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ФОП Мандриченка С.В. до ФОП Дмитренка А.В.;

3. стягнути з ФОП Мандриченка С.В. на користь ФОП Дмитренка А.В. витрати зі сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи/апеляційної скарги між суддями Східного апеляційного господарського суду 06.02.2024 справу передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024, витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4461/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Дмитренко Антона Володимировича (вх. №351Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2024 у справі №922/4461/23 до надходження матеріалів справи.

13.02.2024 справа №922/4461/23 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга залишалась без руху. Після усунення заявником апеляційної скарги виявлених судом недоліків, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2024, крім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Дмитренка Антона Володимировича на рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2024 року у справі № 922/4461/23. Ухвалено розгляд апеляційної скарги ФОП Дмитренко А.В. на рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2024 у справі №922/4461/23 здійснювати без повідомлення учасників справи.

25.03.2024 до Східного апеляційного господарського суду від Мандриченка С.В. надійшли додаткові пояснення у справі. У поясненнях підтверджує факт тривалих переговорів між сторонами на предмет виконання ФОП Дмитренком А.В. робіт з виготовлення дизайн-пректу. Разом з цим, вказує на те, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору і договір укладений не був. Вважає оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування відсутніми.

Перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та дотримання вимог процесуального права під час ухвалення оскаржуваного рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд зазначає про наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, під час апеляційного провадження, підтверджується матеріалами справи в березні 2020 ФОП Мандриченко С.В. звернувся до ФОП Дмитренка А.В., як до дизайнера, щодо надання послуг з виготовлення дизайн -проекту ремонту квартири.

13.03.2020 та 14.04.2020 ФОП Мандриченко С.В. перерахував на рахунок Фізичної особи-підприємця Дмитренка Антона Володимировича грошові кошти в сумі 20000,00грн (двома платежами по 10000,00грн кожний платіж відповідно) з призначенням платежу: передплата за послуги дизайну, зг. дог № б/н від 13.03.2020. Дана обставина підтверджується платіжним дорученням №1073 від 13.03.2020 (а.с.4) та платіжним дорученням №1166 від 14.04.2020 (а.с.5).

Факт ведення переговорів щодо надання послуг з дизайну та перерахування грошей у вказаному розмірі не заперечується сторонами.

Разом з цим, письмового договору в формі єдиного документу сторонами підписано не було. Факт не підписання договору у письмовій формі у вигляді єдиного документу також не заперечується обома сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2021 ФОП Мадриченко С.В. на адресу ФОП Дмитренка А.В. направив лист - вимогу, в якому зазначив, що з огляду на те, що з моменту внесення ним попередньої оплати у розмірі 20000,00грн за послуги дизайну, минув рік, технічне завдання не було затверджено, договір не підписаний, не визначені строки проведення робіт, тому просить повернути йому попередню оплату у сумі 20000,00грн у семиденний строк з дня отримання даної вимоги.

Факт направлення зазначеного листа - вимоги на юридичну адресу ФОП Дмитренка А.В.: АДРЕСА_1 , підтверджується описом у цінний лист від 18.03.2021 та накладною Укрпошти про надсилання цінного листа № 415 (а.с.9).

ФОП Дмитренко А.В. відповіді на лист не надав, кошти у сумі 20000,00грн ФОП Мандриченку С.В. не повернув.

Крім того, 18.08.2023 ФОП Мадриченко С.В. на адресу ФОП Дмитренка А.В. направив претензію - вимогу (тобто вдруге) про повернення безпідставно збережених коштів, в якій просив повернути 20000,00грн протягом трьох календарних днів з моменту отримання даного листа-претензії на рахунок IBAN НОМЕР_3 .

Факт направлення претензії - вимоги на юридичну адресу ФОП Дмитренка А.В.: АДРЕСА_1 , підтверджується описом у цінний лист від 18.08.2023 та накладною Укрпошти про надсилання цінного листа № 483 (а.с.8).

ФОП Дмитренко А.В. відповіді на лист не надав, кошти у сумі 20000,00грн ФОП Мандриченку С.В. не повернув.

Наведені обставини стали підставою для звернення ФОП Мандриченко С.В. до Господарського суду Харківської області з позовом у даній справі, в якому просить стягнути з ФОП Дмитренка А.В. 20000грн, як такі, що отримані без достатньої правової підстави. Також просив стягнути судові витрати у вигляді судового збору, понесені у зв`язку з поданням позовної заяви.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд встановив, що хоча між сторонами велись тривалі переговори з приводу укладення договору з надання дизайнерських послуг, однак згоди щодо всіх істотних умов договору сторони не досягли, договір не був підписаний. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про законність, обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Доводами апеляційної скарги є наступні:

- судом першої інстанції не в повному обсязі досліджені обставини, які мають значення для вирішення спору (не проаналізовано зміст електронного листування між сторонами, тривалість такого листування, не надано належної оцінки такому доказу, як показання свідка);

- не надано оцінки очевидній недобросовісності поведінки позивача;

- суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та визнано неукладеним договір, який виконано частково.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, Східний апеляційний господарський суд зазначає про наступне.

Відповідно до статті 11 ЦК України та статті 174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, крім іншого, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин (ч.ч. 1, 2 ст. 205 названого Кодексу) може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін (ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти:

1) правочини між юридичними особами;

2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 2 ст. 184 Господарського кодексу передбачено, що укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами велись переговори щодо надання послуг з виготовлення дизайн - проекту ремонту квартири. Отже, за своєю правовою природою це правовідносини щодо укладення договору підряду.

Відповідно до частин першої, третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.

Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

За відсутності цих умов ціну може встановити суд на основі звичайно застосовуваних за аналогічні роботи цін з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Отже, Східний апеляційний господарський суд зауважує, що з наведених вище норм чинного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, вбачається що договір підряду може бути укладений у спрощений спосіб (шляхом обміну листами, факсограмами тощо), однак, в будь-якому випадку, повинні бути узгоджені його основні умови: чітко визначено завдання (предмет договору); строки виконання робіт; ціна договору (складові її формування).

Східний апеляційний господарський суд вважає таким, що ґрунтується на матеріалах справи висновок місцевого господарського суду про те, що відповідачем (ФОП Дмитренко А.В.) не доведено належними та допустимими доказами факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору.

Надані ФОП Дмитренко А.В. на підтвердження своєї позиції у справі докази (електронна переписка в електронних мережах та заява свідка) не доводять факту визначення сторонами істотних умов договору:

- чіткого формулювання завдання замовника підряднику (зокрема адреси розташування та опису об`єкту щодо якого замовляється проект; стилю, який бажає бачити замовник в проекті; матеріали, які замовник бажає бачити у проекті (наприклад для який матеріал повинен бути використаний для стін, для підлоги тощо); вартість проекту (тобто вартість втілення розробленого дизайнером проекту у реальність), функціональність (тобто проект під житло, під офіс або інше)

- строків виконання робіт з виготовлення проекту;

- ціни договору;

- способу та строків оплати робіт;

- способу прийняття робіт;

- відповідальності за невиконання зобов`язань.

Східний апеляційний господарський суд зауважує, що сам пособі факт листування, обміну фотографіями за відсутності у такому листуванні конкретної інформації щодо вказаних вище обов`язкових умов договору не доводить того, що сторони досягли згоди про необхідні істотні умови такого договору.

З огляду на відсутність узгодженого конкретного завдання проекту, Східний апеляційний господарський суд відхиляє посилання апелянта на те, що ФОП Дмитренко А.В. виконував замовлення ФОП Мандриченка С.В.

Східний апеляційний господарський суд вважає безпідставним посилання апелянта на те, що тривалість такого листування та його зміст доводять факт правовідносин між сторонами, оскільки як вбачається з матеріалів справи та обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом у листуванні відсутні істотні умови замовлення та конкретні завдання, про які зазначено вище.

Східний апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про те, що надана ФОП Дмитренко А.В. копія дизайн-проекту (м. Харків, 2023) не доводить факту укладення між сторонами договору та його виконання з боку виконавця. Оскільки, по-перше, як встановлено та зазначено вище, ФОП Дмитренко А.В. не доведено досягнення між сторонами згоди щодо істотних умов такого договору, а по-друге, перша вимога про повернення безпідставно отриманих коштів направлена на адресу Дмитренко А.В. у 2021 році, тобто за два роки до дати наданого відповідачем проекту. Отже, отримавши у 2021 році письмову вимогу про повернення безпідставно отриманих грошових коштів при відсутності укладеного договору та конкретних умов завдання, у відповідача були відсутні правові підстави для виконання таких робіт та утримання грошових коштів, отриманих від ФОП Мандриченко С.В.

Посилання апелянта на недобросовісну поведінку ФОП Мандриченко С.В. не підтверджується матеріалами справи. До того ж, відповідач сам не дотримувався правил ділового обороту та обачливості, оскільки за відсутності конкретно та чітко поставленого завдання, відсутності укладеного договору, тобто за відсутності правової визначеності відносин з ФОП Мандриченко С.В. продовжував виконувати роботи, які не були узгоджені між сторонами.

Так, як встановлено та зазначено вище, з огляду на відсутність конкретних умов завдання є незрозумілим що саме виконував виконавець та чим він керувався.

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, місцевим господарським судом встановлено всі обставини, які мають значення для вирішення спору у даній справі, правильно визначено норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Порушень вимог матеріального та процесуального права місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення, які є підставою для його зміни чи скасування, апеляційний господарський суд не встановив.

Враховуючи наведене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ФОП Дмитренка А.В. та скасування рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2024 у справі №922/4461/23.

Оскільки Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта у вигляді судового збору за звернення зі скаргою відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, п. 1 ч. 1 статті 275, ст. ст. 276, 282-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Дмитренка Антона Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2024 у справі №922/4461/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.04.2024

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін