ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4670/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ (61001, Харківська обл., м. Харків, пр-т Героїв Харкова, буд. 135-А, )

до відповідачів:

1.Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г, ) в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А, )

2.Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, )

про стягнення 3144900 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Алдохіна Л.М., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідача-1: Левченко С.Г., діє в порядку самопредставництва

від відповідача-2: не з`явився

Суть спору: Приватне підприємство Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці та Державної казначейської служби України, в якому просить суд стягнути з Державного бюджету України 3144900 грн. шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на рахунок відшкодування шкоди, завданої Одеською митницею Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог ПП Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ посилається на те, що внаслідок протиправних дій посадових осіб Одеської митниці Держмитслужби (складання протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22 при здійсненні позивачем митного оформлення товару; вилучення товару; прийняття рішення про реалізацію товару до закінчення строку придатності) позивачу спричинено матеріальні збитки на загальну суму 3144900 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4670/23; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 30.11.2023 о 12:45.

22.11.2023 за вх.№42683/23 до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду. У поданому відзиві відповідач-2 вказує, зокрема, наступне:

- в позовній заяві позивач помилково ототожнює Казначейство з державою, Державним бюджетом України та з особою, яка спричинила шкоду і, на його думку, повинна відповідати за дії митних органів, що суперечить матеріалам справи та нормам чинного законодавства України; положеннями статті 43 Бюджетного кодексу України визначено, що Казначейство та його територіальні органи здійснюють казначейське обслуговування Державного бюджету України, а не уособлюють державу; державу представляють відповідні державні органи в межах їх компетенції через свого представника; отже, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді, зазвичай орган, діями якого завдану шкоду; з огляду на вищевказане, належними відповідачами по справі №916/4670/23 є органи державної митної служби, діями/бездіяльністю яких на думку позивача завдано йому шкоди; разом із тим, залучення або ж незалучення Казначейства чи його територіальних органів не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Казначейство чи його територіальний орган;

- Казначейство є неналежним відповідачем у справі №916/4670/23, оскільки підставою позову є стверджувані порушення прав позивача з боку органів Державної митної служби;

- хибною є вимога позивача щодо стягнення на його користь шкоди у розмірі 3144900 грн. шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Казначейство, оскільки відповідно до пункту 23-1 статті 1 Бюджетного кодексу України єдиний казначейський рахунок відкритий центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (Казначейству), у Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України, на якому консолідуються кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування та кошти інших клієнтів, які відповідно до законодавства знаходяться на казначейському обслуговуванні;

- стягнення шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Казначейство шкоди у розмірі 3144900 грн. на користь позивача призведе до нецільового використання бюджетних коштів саме Казначейства, оскільки кошти, які виділяються на утримання Казначейства, як окремої юридичної особи та суб`єкта господарювання, на цілі, визначені чинним законодавством України, не можуть бути стягнуті на користь інших осіб; окрім того, кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України; у таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права в разі встановлення судом його порушення та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення; таку правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 по справі №910/23967/16; на органи Казначейства покладено повноваження щодо безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, проте вказане не свідчить, що такі органи мають бути учасниками по кожній судовій справі, де однією з вимог є стягнення коштів з Державного бюджету України (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати верховного Суду від 27.11.2019 по справі №242/4741/16);

- у разі, якщо суд дійде висновку щодо наявності ознаки неправомірності у діяннях посадових осіб Одеської митниці ДМС України та необхідності відшкодувати шкоду, завдану внаслідок таких дій, то зазначену шкоду необхідно стягувати з органу, внаслідок дій якого була завдана зазначена шкода;

- при встановленні судом дійсного спричинення шкоди позивачу, стягнення шкоди у сумі 3144900 грн., завданої протиправними діями та рішеннями митних органів, повинно проводитись не з Державного бюджету України через ДКСУ, а з рахунку винного органу, як розпорядника (одержувача) бюджетних коштів, рахунки якого відкриті в територіальному органі ДКСУ (тобто, безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджетних установ) (така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 01.08.2018 при розгляді справи №520/4116/16-ц (№61-3767св18); правовідносини виникли між Приватним підприємством Торговий дім Золота миля та Одеською митницею ДМС України, тому питання про відшкодування шкоди у сумі 3144900,00 грн. повинно вирішуватися виключно в рамках спору між Приватним підприємством Торговий дім Золота миля та Одеською митницею ДМС України, а не шляхом стягнення з Державного бюджету.

23.11.2023 за вх.№42844/23 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач-1 вказує, зокрема, наступне:

- 26.08.2022 у пункт пропуску Орлівка митного поста Орлівка Одеської митниці прибув вантажний автомобіль з напівпричепом р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, який прямував з Туреччини до України (м. Харків), який переміщував вантаж Насіння кунжуту, очищене, облущене, сортоване: чистота 99,97% - 6000 кг, 240 мішків; чистота 99,95% - 3000 кг, 120 мішків; чистота 99,90% - 13000 кг, 520 мішків, врожай 2022 року, сфера застосування - харчова промисловість, не в первинній упаковці, дата виробництва липень 2022 року, кінцевий термін використання липень 2023 року, виробник:Dhaval Agri Exports LLP, Індія, країна виробництва: IN, торговельна марка: немає даних, у кількості 880 мішків, загальною вагою 22000 кг; отримувачем вказаного вантажу є - ПП Торговий дім Золота миля; згідно поданих до митного оформлення товаросупровідних документів: електронної митної декларації типу ІМ ЕЕ №UA901000/2022/902114, CMR №416616 від 16.08.2022, інвойсу (invoice) №238 від 02.07.2022, експортної декларації TI №22TR4265 від 11.08.2022, оформленої митними органами Туреччини, зазначено загальну вартість товару 18280 доларів США;

- відповідно до виявлених документів, а саме, експортної декларації Т1 №22TR4265 від 11.08.2022, оформленої митними органами Туреччини, зазначеного у ній та вилученого інвойсу від 24.06.2022 №178654, виданого фірмою - відправником Dhaval Agri Exports LLP, вказано загальну вартість товару Насіння кунжуту, очищене, облущене, сортоване - 44130 доларів США, де наявні відповідні відмітки (штампи) про здійснення митного контролю та оформлення митними органами Туреччини та Румунії (Ісакча);

- в результаті порівняння відомостей у зазначених інвойсах було встановлено, що в поданому до митного оформлення митному органу України громадянином України ОСОБА_1 інвойсі зазначено вартість товару - 18280 доларів США, при цьому в інвойсі, за яким було здійснено оформлення митними органами Румунії та Туреччини, зазначено вартість товару - 44130 доларів США; відмінність полягає у відомостях щодо фактурної вартості товарів, а саме: у інвойсі №238 від 02.07.2022, що поданий ПП Торговий Дім Золота Миля в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України за електронною митною декларацією типу ІМ ЕЕ №UA901000/2022/902114, загальна вартість товарів складає 18280 доларів США, а відповідно до відомостей, наявних в інвойсі від 24.06.2022 №178654, виданому фірмою - відправником Dhaval Agri Exports LLP, за яким було здійснено оформлення митними органами Туреччини та Румунії, вартість товару складає 44130 доларів США;

- відповідно до відомостей з інформаційних баз даних Державної митної служби України, станом на 30.08.2022, на посаді керівника ПП Торговий Дім Золота Миля перебуває громадянин України ОСОБА_2 ; перебуваючи на посаді керівника підприємства, громадянин України ОСОБА_2 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією;

- листом Одеської митниці від 26.08.2022 №7.10-5/20-02/13/14450 громадянина України ОСОБА_2 було повідомлено про необхідність прибуття до митного поста Орлівка Одеської митниці з метою надання пояснень щодо обставин ввезення на митну територію України товару за електронною митною декларацією типу ІМ ЕЕ №А901000/2022/902114, та прийняття участі в складанні протоколу про порушення митних правил; станом на 30.08.2022 громадянин України ОСОБА_2 не з`явився до Одеської митниці, таким чином, директором ПП Торговий Дім Золота Миля, громадянином України ОСОБА_2 вчинено дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості;

- 30.08.2022 складено протокол про порушення митних правил №1079/50000/22 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України; товар - насіння кунжуту, очищене, облущене, сортоване: чистота 99,97% - 6000 кг, 240 мішків; чистота 99,95% - 3000 кг, 120 мішків; чистота 99,90 - 13000 кг, 520 мішків, врожай 2022 року, сфера застосування - харчова промисловість, не в первинній упаковці, дата виробництва липень 2022 року, кінцевий термін використання липень 2023 року, виробник: Dhaval Agri Exports LLP, Індія, країна виробництва: IN, торговельна марка: немає даних, у кількості 880 мішків, загальною вагою 22000 кг - вилучено відповідно до ст. 511 МК України;

- митна вартість товару насіння кунжуту, очищене, облущене, сортоване: чистота 99,97% - 6000 кг, 240 мішків; чистота 99,95% - 3000 кг, 120 мішків; чистота 99,90% - 13000 кг, 520 мішків, врожай 2022 року, сфера застосування - харчова промисловість, не в первинній упаковці, дата виробництва липень 2022 року, кінцевий термін використання липень 2023 року, виробник: Dhaval Agri Exports LLP, Індія, країна виробництва: IN, торговельна марка: немає даних, у кількості 880 мішків, загальною вагою 22000 кг. за МД IM ЕЕ №UA901000/2022/902114 становить 1053454,77 грн., розмір митних платежів складає 273898,24 грн.; одночасно зі складанням протоколу про порушення митних правил від 30.08.2022 за №1079/50000/22 на підставі ст. 511 МК України митницею вилучено безпосередні предмети порушення митних правил, які переміщувались з приховуванням від митного контролю;

- 14.10.2022 проведено засідання комісії з питань розпорядження майном, що переходить у власність держави, результати проведення якої затверджено протоколом від 14.10.2022 №9; відповідно до частини 9 статті 243 МК України з метою розпорядження вищевказаним майном шляхом його реалізації на митному аукціоні/редукціоні за ціною, визначеною згідно із Законом України Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність та податковим законодавством України, Одеською митницею направлено запит до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 10.10.2022 №15 щодо проведення його оцінки; на зазначений запит на адресу Одеської митниці надійшов лист від СЛЕД Держмитслужби від 13.10.2022 №7.17-36/7.10/3889, яким надіслано звіт про проведення оцінки товару; згідно з наданим висновком експерта під час проведення огляду товару кунжут було встановлено 1 позицію з найменуванням: Насіння кунжуту, очищене, облущене, сортоване, країна походження Індія, термін придатності 1 (один) рік від дати пакування, дата пакування: 07.2022, 22000 кг, в мішках по 25 кг - 3144900 грн. (в т.ч. митні податки); на засіданні комісії вирішено, передати в реалізацію товар - Насіння кунжуту, очищене, облущене… вагою 22000 кг, за стартовою ціною лоту 3144900 грн. (в т.ч. митні податки), через оператора електронного майданчику Українська універсальна біржа;

- відповідно до першого протоколу електронного аукціону №BSE001-765 від 26.10.2022, стартова ціна лота - 3144900 грн., аукціон не відбувся, учасники відсутні; відповідно до другого протоколу електронного аукціону №BSE001-949 від 30.10.2022, стартова ціна лота - 2358676 грн., аукціон не відбувся, учасники відсутні; відповідно до третього протоколу електронного аукціону №BSE001-UA057 від 01.11.2022, стартова ціна лота - 1575010 грн., переможець електронного аукціону: ФОП Рахмані Мохаммадреза;

- згідно виписки від 04.11.2022 на рахунок Одеської митниці №UA3159377 надійшли кошти у сумі 1575010 грн.; зазначена сума - кошти від реалізації товару, вилученого за протоколом про ПМП №1079/50000/22 на електронному аукціоні №BSE001UA-057, сума належних митних платежів від реалізації зазначеного товару врахована експертом Одеського управління експертиз та досліджень при визначенні ринкової вартості майна складає 648947,62 грн.; згідно виписки від 12.06.2023 кошти у сумі 648947,62 грн. перераховані до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 24010100 (платіжна інструкція від 12.06.2023 №18; доповідна записка від 09.06.2023 №7.10-22- 03/633);

- згідно з нормами статті 244 МКУ якщо товари - безпосередні предмети порушення митних правил, які швидко псуються або мають обмежений строк зберігання, реалізуються до винесення судом рішення по справі про порушення митних правил, усі кошти, одержані від їх реалізації, вилучаються для забезпечення відповідно до цього Кодексу стягнення вартості цих товарів у разі їх конфіскації; якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, зазначених у частині другій цієї статті, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, кошти, одержані від реалізації зазначених товарів, зберігаються на рахунку відповідного митного органу після вирахування сум належних митних платежів; витрати, зазначені у частині першій цієї статті, при цьому не відшкодовуються і комісійна винагорода підприємству торгівлі не виплачується; власник товарів або уповноважена ним особа може отримати з рахунку митниці залишок коштів, одержаних від їх реалізації, протягом трьох років з дня реалізації товарів;

- сума належних платежів від реалізації зазначеного товару врахована експертом Одеського управління експертиз та досліджень при визначенні ринкової вартості майна та складає 648947,62 грн.; відповідно залишок коштів після вирахування сум належних митних платежів, який обліковується на рахунку Одеської митниці та підлягає поверненню складає 926062,38 грн. (147,62=926062,38 грн.); таким чином, залишок коштів після вирахування сум належних митних платежів, який обліковується на рахунку Одеської митниці та підлягає поверненню складає 926062,38 грн.; враховуючи вищезазначене, листом від 28.06.2023 №7.10-1/22-01/13/12871 позивача було повідомлено, що для здійснення повернення зазначених коштів необхідно направити лист - заяву з реквізитами отримувача та оригінали або належним чином засвідчені копії постанов суду;

28.11.2023 за вх.№43664/23 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив позивач, вказує, зокрема, наступне:

- відповідачем-1 не спростовано та не заперечується, що відповідно до ст. 511 МК України вилучено товар: насіння кунжуту, очищене, облущене, сортоване: чистота 99,97% - 6000 кг, 240 мішків; чистота 99,95% - 3000 кг, 120 мішків; чистота 99,90% - 13000 кг, 520 мішків, врожай 2022 року, сфера застосування - харчова промисловість, дата виробництва липень 2022 року, кінцевий термін використання липень 2023 року, країна походження Індія, термін придатності 1 рік від дати пакування, дата пакування: 07.2022; саме таку характеристику товару, зазначено у протоколах електронних торгів, які надано відповідачем-1 до відзиву на позовну заяву; таким чином, на момент вилучення та його реалізації на електронних аукціонах товар був придатним до використання; доказів його пошкодження, псування тощо відповідачем-1 не надано;

- постановою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2023 року постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 по справі №521/19063/22 скасована, провадження по справі про притягнення директора ПП Торговий Дім Золота миля Бандурка О.О. до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил №1079/50000/22 закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; таким чином, на думку позивача, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 244 МК України, на які посилається відповідач-1, заперечуючи проти позовних вимог та обґрунтовуючи свою правову позицію;

- у відповідача-1 були відсутні підстави щодо визначення вилученого товару до категорії товару, що швидко псується або має обмежений строк зберігання, а тому дії відповідача-1 щодо реалізації вилученого товару є незаконними; також відповідачем порушені приписи підпункту 6 частини 5 статті 238 та частини 4 ст. 240 Митного кодексу України, якими встановлено, що на складах митних органів можуть зберігатися товари, транспортні засоби комерційного призначення, вилучені відповідно до статті 511 цього Кодексу; товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 90 днів з дня набрання законної сили відповідним рішенням.

Підготовче засідання 30.11.2023 о 12:45 не відбулось у зв`язку з тим, що 30.11.2023 відбулось несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів Господарського суду Одеської області, що мало наслідком тимчасове виведення з ладу технічного обладнання суду та тривалу відсутність доступу суддів до системи діловодства спеціалізованого суду.

Ухвалою суду від 11.12.2023 підготовче засідання призначено на 21.12.2023 о 15:45. У підготовчому засіданні 21.12.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 177 ГПК України про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 18.01.2024 о 16:15. У підготовчому засіданні 18.01.2024 судом у протокольній формі у порядку ст. 185 ГПК України оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.02.2024 о 15:00. Судове засідання 08.02.2024 о 15:00 не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги та зміщенням графіку проведення судових засідань. Ухвалою суду від 12.02.2024 судове засідання призначено на 29.02.2024 о 12:20.

29.02.2024 за вх.№8497/24 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач наводить судову практику у спірних правовідносинах та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 29.02.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 21.03.2024 о 10:40.

15.03.2024 за вх.№11006/24 до суду від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях відповідач-1 вказує, зокрема, наступне:

- враховуючи вимоги процесуального законодавства, належними та допустимими доказами, які підтверджують факт нанесення матеріальних збитків з боку суб`єктів владних повноважень, є первинні документи; позивач зазначає про спричинення збитків на суму 3144900 грн., проте ніяких підтверджень суми матеріальних збитків позивачем не надано;

- митна вартість товару Насіння кунжуту, очищене, облущене, сортоване: чистота 99,97% - 6000 кг, 240 мішків; чистота 99,95% - 3000 кг, 120 мішків; чистота 99,90% - 13000 кг, 520 мішків, врожай 2022 року, сфера застосування - харчова промисловість, не в первинній упаковці, дата виробництва липень 2022 року, кінцевий термін використання липень 2023 року, виробник: Dhaval Agri Exports LLP, Індія, країна виробництва: IN, торговельна марка: немає даних, у кількості 880 мішків, загальною вагою 22000 кг. за МД ІМ ЕЕ №UA901000/2022/902114 становить 1053454,77 грн., тобто позивач намагається стягнути суму у розмірі 3144900 грн., що майже в 3 рази більше, незаконно та безпідставно, не наводячи аргументів;

- відповідно до третього протоколу електронного аукціону №BSE001-UA-057 від 01.11.2022, стартова ціна лота - 1575010,00 грн., переможець електронного аукціону: ФОП Рахмані Мохаммадреза; позивач, як в позовній заяві, так і в своїх письмових поясненнях не оскаржує факт проведення електронного аукціону та факт реалізації товару; отже, будь-які процедури щодо реалізації товару повинні були бути оскаржені в адміністративному процесі; відповідно до положень законодавства, акт про придбання товару на електронному аукціоні від 07.11.2022 підтверджує виникнення права власності в особи, яка придбала товар на електронному аукціоні, а відтак, Приватне підприємство Торговий дім Золота миля погоджується з правомірністю дій та фактом реалізації товару на електронному аукціоні;

- відповідно до звіту про проведення оцінки товару щодо результатів оцінки Насіння кунжуту, очищене, облущене… потрібно зберігати в сухому та прохолодному місці; у Одеської митниці можливість щодо зберігання товару відповідно до вказаних умов зберігання є обмеженою, а тому наказом Одеської митниці від 29.08.2022 №91-аг створено комісію Одеської митниці з питань розпорядженням майном, що переходять у власність держави та було вирішено питання щодо реалізації вказаного товару на електронному аукціоні.

У судовому засіданні 21.03.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 18.04.2024 об 11:45.

09.04.2024 за вх.№14593/24 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач вказує, зокрема, наступне:

- до відзиву на позовну заяву відповідачем-1 додано звіт про проведення оцінки товару від 13 жовтня 2022 року, який виконано Одеським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України; згідно висновку експерта Ринкова вартість 22000 кг кунжуту, зазначеного у запиті Одеської митниці від 10.10.2022 №15 про проведення оцінки товару, станом на дату оцінки, становить 3144900 грн. (з урахуванням податків і зборів та вищенаведених припущень/застережень); таким чином, вказаний звіт є належним та допустимим доказом розміру збитків, оскільки експертом визначена саме ринкова вартість товару;

- розмір та порядок нарахування митних платежів не є предметом спору у даній справі, а тому ПП Торговий Дім Золота Миля не надає свої пояснення з цього приводу; розрахунки митних платежів виконані з ринкової вартості товару - 3144900 грн.; відповідно до протоколу електронного аукціону №BSE001-UA-765 перший митний аукціон з продажу товару який був оголошений 25.10.2022 також за ціною 3144900 грн., але не відбувся за відсутністю пропозицій; таким чином, відповідачем-1 не спростовано, а навіть доведено, що ринкова вартість незаконно вилученого та реалізованого товару становить 3144900 грн. і саме в такій сумі заподіяна шкода неправомірними діями відповідача-1.

У судовому засіданні 18.04.2024 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні 18.04.2024 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач-2 у підготовчі та судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Справа №916/4670/23 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

В судовому засіданні 18.04.2024 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 18.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача-1, господарський суд встановив:

30.08.2022 головним державним інспектором митного поста Орлівка Одеської митниці (нині - Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці) складено протокол про порушення митних правил №1079/50000/22, відповідно до якого:

- особа, що притягується до відповідальності: ОСОБА_2 , громадянина України, керівник ПП Торговий Дім Золота Миля;

- на підставі ст. 551 МК України тимчасово вилучено: насіння кунжуту, обчищене, облущене, 880 мішків, загальною вагою 22000 кг, вартість - буде встановлено додатково;

- перелік документів: товаротранспортна накладна CMR №416616 від 16.08.2022; інвойс (invoice) №178654 від 24.06.2022, у якому зазначено загальну вартість товару 44130 доларів США; інвойс (invoice) №238 від 02.07.2022, у якому зазначено загальну вартість товару 18280 доларів США; експортна декларація Т1 №22TR4265 від 11.08.2022.

В матеріалах справи наявні наступні документи: товаротранспортна накладна CMR №416616 від 16.08.2022; інвойс (invoice) №178654 від 24.06.2022; інвойс (invoice) №238 від 02.07.2022; експортна декларація №22TR4265 від 11.08.2022; митна декларація ІМ EE №UA901000/2022/902114.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені; обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 у справі №521/19063/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 3144900 грн., з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 у справі №521/19063/22 постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 скасовано; провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. У вказаній постанові апеляційним судом зазначено, зокрема, наступне:

- стосовно тверджень працівників митниці щодо невідповідності вартості товарів, заявлених у товаросупровідних документах, апеляційним судом враховується те, що станом під час імпорту вказаних товарів через митницю, під час їх огляду не було виявлено жодної невідповідності переміщеного товару його супровідним документам;

- оскільки згідно листа компанії Dhaval Agri Exports LLP від 24.08.2022, компанія повідомила, що інвойс 178654 від 24.06.2022 був наданий помилково, та враховуючи, що вартість товару, який зазначений декларантом в декларації, відповідає вартості товару, яка зазначена в специфікації №27 до контракту №ВО-192-16062 від 27 червня 2022 року, це свідчить про відсутність умислу в зазначенні недостовірних відомостей щодо товару, та вказує на відсутність суб?єктивної сторони складу правопорушення, згідно вимог ст.ст. 268, 460 МК України; матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що контракт №ВО-192-16062 від 16.06.2020, специфікація №27 до контракту №ВО-192-16062 від 27 червня 2022 року, укладені між компанією Dhaval Agri Exports LLP та ПП Торговий Дім Золота Миля, інвойс №238 від 02.07.2022, платіжні доручення 108 від 29.06.2022 та №117 від 19.07.2022 є підробленими чи одержані незаконним шляхом, а також митницею не спростовано правильність та достовірність внесених декларантом відомостей до поданої митної декларації типу ІМ EE №UA901000/2022/902114 від 26.08.2022; презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню; таким чином, за відсутності даних, що підтверджують недостовірність вказаного рахунку (інвойсу), в силу вимог ст. 53 МК України, такий рахунок не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України; на момент надання до митного органу документів жодних підстав вважати такі документи підробними, або такими, що містять неправдиві відомості щодо вартості та продавця товарів у митного органу не було; отже навіть за наявності достатніх підстав вважати, що інвойс містить неправдиві дані, інкримінувати порушення керівнику підприємства покупця (одержувача) є безпідставним, оскільки кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам.

В матеріалах справи наявний звіт про проведення оцінки товару від 13.10.2022 №, складений Одеським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України на підставі запиту Одеської митниці від 10.10.2022 №15. Відповідно до вказаного звіту:

- об`єкт оцінки: насіння кунжуту, очищене, облущене, країна походження Індія, термін придатності 1 рік від дати пакування, дата пакування - 07.2022, 22000 кг, в мішках по 25 кг, обсяг - 880 шт.;

- ринкова вартість 22000 кг кунжуту, зазначеного у запиті Одеської митниці від 10.10.2022 №15 про проведення оцінки товару, станом на дату оцінки, становить 3144900 грн. (з урахуванням податків і зборів та вищенаведених припущень/застережень);

- згідно довідки Одеської митниці про визначення вартості майна після нарахування усіх податків та зборів, що підлягають сплаті при переміщенні зазначеного майна через митний кордон України від 06.10.2022 №21: товар - мито - 5%, податок на додану вартість - 20%.

Також в матеріалах справи наявні протоколи електронних аукціонів, організатор аукціонів - Одеська митниця, найменування активів (майна)/права лота (склад лота) - насіння кунжуту, очищене, облущене (22000 кг нетто, в мішках по 25 кг) (товар, який швидко псується, товар ідентифіковано як насіння білого кунжуту, очищеного, країна походження Індія (згідно споживчої етикетки) у мішках по 25 кг кожен; загальна кількість товару 22000 кг, на мішках наявне маркування: очищене насіння кунжуту, вага нетто 25 кг…, країна походженні Індія… чистота 99,90%, вологість: макс 5%, домішки: макс 0,10%, олійність: 48%, врожай 2022 року, термін придатності 1 рік від дати пакування, дата пакування: 07.2022, без ГМО, зберігати в сухому та прохолодному місці…, а саме:

- протокол електронного аукціону №BSE001-UA-765 від 26.10.2022, стартова ціна - 3144900 грн., у т.ч. ПДВ 524150 грн., учасники аукціону - відсутні, статус - аукціон не відбувся;

- протокол електронного аукціону №BSE001-UA-949 від 30.10.2022, стартова ціна - 2358675 грн., у т.ч. ПДВ 393112,50 грн., учасники аукціону - відсутні, статус - аукціон не відбувся;

- протокол електронного аукціону №BSE001-UA-057 від 01.11.2022, стартова ціна - 1572450 грн., у т.ч. ПДВ 262075 грн., учасники аукціону - ФОП Рахмані Мохаммадреза, закриті цінові пропозиції - 1575010 грн., переможець - ФОП Рахмані Мохаммадреза.

В матеріалах справи наявна виписка по рахунку від 04.11.2022 про зарахування 1575010 грн. із призначенням платежу - кошти за лот №BSE001-UA-057 від ФОП Рахмані Мохаммадреза.

У листі від 01.06.2023 позивач просив відповідача-1 повернути вартість товару, визначену Одеською митницею, який був конфіскований на підставі протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22 у розмірі 3144900 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ.

У доповідній записці начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку щодо розпорядження коштами, які надійшли на рахунок Одеської митниці у сумі 1575010 грн. зазначено, що сума належних митних платежів від реалізації товару врахована експертом Одеського управління експертиз та досліджень при визначенні ринкової вартості майна та складає 648947,62 грн.

У листі про розгляд звернення позивача від 01.06.2023 відповідач-1 повідомив, зокрема, що сума коштів, яка підлягає поверненню ПП Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ, складає 926062,38 грн. та для здійснення повернення необхідно направити на адресу митниці заяву з реквізитами та оригінал чи належним чином засвідчену копію постанови суду.

Вважаючи, що протиправні дії посадових осіб Одеської митниці Держмитслужби завдали позивачу шкоди у розмірі 3144900 грн., позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ч.1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв?язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб?єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов?язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов?язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як: неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства; наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір; причинний зв?язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об?єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду; вина заподіювача шкоди, як суб?єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов?язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи на підставі статей 1173, 1174 ЦК України.

Отже, положення статей 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов?язковою.

Відтак, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Обов`язок щодо доведення наявності зазначених умов покладено на позивача, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17, від 14.04.2020 у справі №925/1196/18, від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, постановах Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/22630/17, від 04.12.2020 у справі №910/8124/19.

Згідно з ч.2 ст. 30 МК України (в редакції на дату складання протоколу про порушення митних правил) шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю митних органів або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов`язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

За ч.3 ст. 528 МК України у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

У відповідності до ч.2 ст. 25 БК України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

За п.9 Прикінцевих та перехідних положень БК України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: 1) рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Видатки бюджетних установ, щодо яких прийнято рішення про накладення на них арешту, дозволяється здійснювати в частині видатків, які статтею 55 цього Кодексу визначено як захищені, у разі зазначення про це у судовому рішенні; 2) відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо для відшкодування такої шкоди необхідні додаткові кошти понад обсяг бюджетних призначень, в установленому законодавством порядку подаються відповідні пропозиції щодо внесення змін до закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет) та/або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (місцевого бюджету); 3) у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Казначейство України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов?язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов?язання. Погашення таких бюджетних зобов?язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов`язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов`язання.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені; обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Господарський суд зазначає, що предметом спору у даній справі є стягнення шкоди, завданої позивачу діями посадових осіб Одеської митниці (нині - Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці).

Як було вказано судом, необхідною підставою для притягнення державного органу до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Щодо неправомірних дій, господарський суд вказує, що як вбачається з наявних матеріалів справи, 30.08.2022 головним державним інспектором митного поста Орлівка Одеської митниці (нині - Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці) складено протокол про порушення митних правил №1079/50000/22 відносно директора позивача - ПП Торговий Дім Золота Миля, яким на підставі ст. 551 МК України тимчасово вилучено товар позивача - насіння кунжуту, обчищене, облущене, 880 мішків, загальною вагою 22000 кг. В подальшому, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 у справі №521/19063/22 директора позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 3144900 грн., з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22, проте постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 у справі №521/19063/22 постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 скасовано; провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином, господарський суд враховує, що неправомірність дій Одеської митниці (нині - Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці) щодо складання протоколу про порушення митних правил №1079/50000/22, за яким було вилучено товар позивача, підтверджена відповідним судовим рішенням, а саме: постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2023 у справі №521/19063/22.

Щодо шкоди, господарський суд вказує, що протоколом про порушення митних правил №1079/50000/22 від 30.08.2022 було вилучено товар позивача - насіння кунжуту, обчищене, облущене, 880 мішків, загальною вагою 22000 кг, ринкова вартість якого визначена експертом Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України у складеному звіті від 13.10.2022 № у розмірі 3144900 грн. (з урахуванням податків і зборів та вищенаведених припущень/застережень). Таким чином, за звітом експерта за вирахуванням податків і зборів ринкова вартість вилученого товару позивача фактично складає 2495952,38 грн. В подальшому товар позивача (насіння кунжуту, обчищене, облущене, 22000 кг) було виставлено Одеською митницею на аукціон: 26.10.2022 (стартова ціна - 3144900 грн., аукціон не відбувся), 30.10.2022 (стартова ціна - 2358675 грн., аукціон не відбувся) та 01.11.2022 (стартова ціна - 1572450 грн., переможець - ФОП Рахмані Мохаммадреза за ціною 1575010 грн.).

При цьому господарський суд враховує, що товар позивача, який був вилучений та в подальшому реалізований митницею, мав термін придатності 1 рік з дати пакування, а дата пакування - 07.2022. Таким чином, господарський суд звертає увагу, що відповідачем-1 було протиправно вилучено товар позивача в серпні 2022 року, реалізований цей товар був в листопаді 2022 року, термін придатності товару, виходячи з матеріалів справи, спливав в липні 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що розмір шкоди, яка полягає у вартості втраченого товару позивача, підтверджується звітом від 13.10.2022 №, разом з тим, господарський суд наголошує, що сума вартості товару 3144900 грн. включає в себе також податки та збори (20% податку та 5% мито), а тому з урахуванням вказаного, вартість товару та відповідну шкоду необхідно обраховувати без податків та зборів, а тому господарський суд дійшов висновку, що розмір шкоди становить 2495952,38 грн.

Разом з тим, господарський суд приймає до уваги, що у листі від 28.06.2023 відповідач-1 із посиланням на норми МК України повідомив позивача про можливість повернення коштів, отриманих на аукціоні, на суму 926062,38 грн. за умови подання відповідної заяви, а тому господарський суд з метою недопущення подвійного стягнення зауважує, що вказана сума входить в межі суми, доведеної в рамках розгляду даної справи до стягнення з відповідача-1 шкоди у розмірі 2495952,38 грн.

Щодо причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача-1 і заподіяною шкодою, господарський суд вказує, що саме внаслідок дій відповідача-1 (протиправного вилучення товару та його реалізації) позивач втратив товар, визначена самим відповідачем-1 вартість якого складає 2495952,38 грн. (за даними експертного звіту за вирахуванням податків і зборів), що підтверджується матеріалами справи.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем-1 не спростовано наявність всіх умов та складових для притягнення органу державної влади (відповідача-1) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, а саме: протиправна поведінка митного органу (протиправне вилучення та реалізація товару), наявність шкоди у визначеному самим відповідачем-1 розміру вартості такого товару (2495952,38 грн.) та безпосередній причинний зв`язок між шкодою і неправомірними діями особи, яка її завдала (дії митного органу призвели до втрати позивачем товару визначеної вартості).

Застосовуючи правову позицію, наведену у постанові ВП ВС від 12.03.2019 у справі №920/715/17, господарський суд приймає до уваги, що особою, відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, та відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених ПП Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ позовних вимог та стягнення з Державного бюджету України 2495952,38 грн. шкоди, завданої Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи докази вищевикладених висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п.13 ч.2 ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Водночас, судовий збір, від сплати якого позивач в установленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч.2 ст. 129 ГПК України).

За таких обставин, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача-1, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-1 пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 29951,43 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ - задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства Торговий дім ЗОЛОТА МИЛЯ (61001, Харківська обл., м. Харків, пр-т Героїв Харкова, буд. 135-А, код ЄДРПОУ 34470 /два мільйони чотириста дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві/ грн. 38 коп. в рахунок відшкодування шкоди, яка завдана Державною митною службою України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г, ) в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А, ).

3.Стягнути з Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г, ) в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 29951 /двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну/ грн. 43 коп. судового збору.

4.В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2024 р.

Суддя Ю.С. Бездоля