ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5306/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., за участю секретаря судового засідання Крайнюк А.В., розглянувши матеріали справи № 916/5306/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 3, офіс 306; код ЄДРПОУ - 44276926)

До відповідача 1: Приватного підприємства "Євро Сервіс Юг" (65101, м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 3, кв. 155; код ЄДРПОУ - 36235602)

Та до відповідача 2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІН: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про солідарне стягнення 547 103,51 грн.

з підстав боргу за кредитним договором

За участю представників:

від позивача: Титаренко Ю.Д.;

від відповідача 1 : не з`явився;

від відповідача 2: Дудченко В.М.

СУТЬ СПОРУ: 12.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства "Євро Сервіс Юг" (далі Відповідач 1, Позичальник) та до ОСОБА_1 (далі Відповідач 2, Поручитель) про солідарне стягнення заборгованості за Договором про надання овердрафту № 015/87120/333001 від 01.11.2016р. у розмірі: 547 103,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 208 119,62 грн та 338 983,89 грн. заборгованість за процентами.

13.12.2023 року, в порядку ч. 6 ст. 176 ГПК України, на відповідний запит суду, отримано відповідь № 363385 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо відповідача 2 - ОСОБА_1 .

14.12.2023 року суд залишив позов без руху та встановив позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

22.12.2023 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в змішаній формі та встановити відповідачам строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, суд звернув увагу сторін, що з 18.10.2023 року введений в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX.

18.01.2024 року суд ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального провадження зі стадії відкриття провадження по справі, призначив дату та час підготовчого засідання.

20.02.2024 року суд отримав від Відповідача 2 ОСОБА_1 заяву про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження по справі № 916/5306/23 на тридцять днів.

29.02.2024 року Відповідач 2 надав суду відзив на позовну заяву просить суд в задоволені позову відмовити повністю (Т.4 а.с. 235-245). В судовому засіданні 05.03.2024 року представник Відповідача -2 заявив усне клопотання про поновлення строку на надання відзиву на позовну заяву.

18.03.2024 року суд отримав від Позивача відповідь на відзив на позовну заяву наполягає на задоволенні позову (Т.5 а.с. 32-41).

04.04.2024 року Відповідач 2 надав суду клопотання про долучення доказів яким просить суд поновити строк на подання відзиву, у судовому засіданні 09.04.2024 року суд визнав підстави пропуску строку на подання відзиву поважним та поновив такий строк.

09.04.2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Позивач просив суд розглядати справу у всіх судових засіданнях за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів (заява: Т.4 а.с. 187-190).

Копії Ухвал по справі, що направлялись Відповідачу 1 ПП "Євро Сервіс Юг" за адресою місцезнаходження юридичної особи згідно витягу з ЄДР (відповідь № 410076 від 18.01.2024р., Т.4 а.с. 165-167) повертались до суду неврученими з відміткою поштового відділення: „адресат відсутній за вказаною адресою. Тому, за приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України Відповідач 1 вважається повідомленим належним чином про розгляд справи Господарським судом Одеської області. Суд вжив додаткових заходів для повідомлення Відповідача - 1 про розгляд справи господарським судом шляхом публікацій оголошень на офіційному сайті суду. При цьому, суд враховує, що всупереч прямих вимог ст. 6 ГПК України ПП "Євро Сервіс Юг" не зареєструвало електронного кабінету в системі «Електронний суд».

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку із ненаданням Відповідачем 1 відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача позов підтримав, представник Відповідача 2 заперечив проти задоволення позову.

В С Т А Н О В И В:

01.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор, Банк) та Приватним підприємством "Євро Сервіс Юг" (Позичальник) укладено Договір про надання овердрафту № 015/87120/33301 (далі Кредитний договір), за яким Банк на умовах Договору надає Позичальнику протягом строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах Поточного ліміту, який відповідно до п. 1.3. Договору складає 900 000,00 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за вказаним Кредитним договором між Банком та Телегіним Максимом Юрійовичем (Поручитель) був укладений Договір поруки № 106140/87120/328351 від 01.11.2016 року, за умовами якого передбачено, що Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.

21.02.2022 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-48, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»/Банк відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором № 015/87120/333001 від 01.11.2016 р., що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПП «ЄВРО СЕРВІС ЮГ».

16.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 16-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Позивач по цій справі) права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором № 015/87120/333001 від 01.11.2016 р., що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПП «ЄВРО СЕРВІС ЮГ» (Відповідач по справі).

Позов ґрунтується на тому, що Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором надавши Позичальнику кредитні кошти, проте в порушення умов договору про надання овердрафту, Позичальником допущено порушення строків виконання зобов`язань договірних зобов`язань перед Банком щодо своєчасного погашення овердрафту та процентів, тому, посилаючись на ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 533, 536, 554, 610-612, 623, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 175, 193, 229 ГК України, Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за Договором про надання овердрафту № 015/87120/333001 від 01.11.2016р. у розмірі: 547 103,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 208 119,62 грн та 338 983,89 грн. заборгованість за процентами.

Відповідач 2 - ОСОБА_1 просить суд в позові відмовити, про що зазначено у відзиві на позовну заяву (Т.4 а.с. 235-245) посилаючись на таке:

- Відповідач зазначає про припинення договору поруки № 106140/87120/328351 від 01 листопада 2016 року.

- Будь-яких доказів надання Позивачем Відповідачу 2 повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні та доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні до позову не долучено, до суду не надано.

- Відповідач 2 заперечує проти наявності взагалі боргу Приватного підприємства "Євро Сервіс Юг" перед Позивачем за кредитним договором № 106140/87120/328351 від 01 листопада 2016 року.

- Документи були отриманні Позивачем у незаконний спосіб, є недопустимими доказами та не можуть бути використанні, як докази у цій справі.

Позивач не погодився з такою позицією Відповідача 2 та зазначив у відповіді на відзив на позовну заяву (Т.5 а.с. 32-41), що:

- Виписка з поточного рахунку клієнта банку є належним документом, який підтверджує факт видачі кредитних коштів і виникнення заборгованості за кредитним договором.

- Помилковими є твердження Відповідача 2 про те, що виписки по рахункам Відповідача 1 були отриманні Позивачем у незаконний спосіб, а тому є недопустимими доказами і не можуть бути використанні у цій справі.

- До позовної заяви долучені та наявні у матеріалах справи належні і достатні докази на підтвердження виникнення фактичних та юридичних підстав набуття ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому позивачем ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до Відповідача 1 за Договором про надання овердрафту № 015/87120/333001 від 01.12.2016 року, укладеним між ПАТ Райффайзен Банк Аваль та Відповідачем 1 ПП "Євро Сервіс Юг".

- У відзиві на позовну заяву на жодну з підстав припинення поруки, наведених у ст. 559 ЦК України, Відповідач 2 не покликається.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Виконання цивільного обов`язку забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, яка встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

Зміст зазначених у ст. 15 ЦК України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах ст. ст., що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, в невиконанні чи неналежному виконанні умов зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

Загальні засади цивільного законодавства встановлено статтею 3 ЦК. До цього переліку, зокрема, належить свобода договору.

За змістом положень ст. ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).

Предметом договору є дії (або утримання від дій), які повинна виконати (або утриматися від виконання) зобов`язана сторона.

Статтями 525, 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Аналогічні приписи містить і ст. 193 ГК України.

Окрім того, як неодноразово зазначено у низці постанов Верховного суду, правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (зокрема, постанова КГС ВС від 17.01.2019 року у справі №923/241/18).

Таким чином, в межах даної справи суд має надати правову оцінку наступним договорам:

- Договір про надання овердрафту від 01.11.2016 року № 015/87120/33301, укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор, Банк) та Приватним підприємством "Євро Сервіс Юг" (Позичальник) (Т.1 а.с. 5-11).

- Договір поруки від 01.11.2016 року № 106140/87120/328351, укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор, Банк) та ОСОБА_1 (Поручитель) (Т.1 а.с. 12-15).

- Угода про розірвання договору поруки № 106140/87120/328351 від 01.11.2016 року, укладена 14.05.2021 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (Т.4 а.с. 200 та а.с. 242).

- Договір відступлення права вимоги від 21.02.2022 року № 114/2-48, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» (Т.2 а.с. 19-24).

- Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 16.01.2023 року №16-01/2023, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Т.2 а.с. 25-29).

По-перше, 01.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор, Банк) та Приватним підприємством "Євро Сервіс Юг" (Позичальник) укладено Договір про надання овердрафту № 015/87120/33301, за яким Банк на умовах Договору надає Позичальнику протягом строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах Поточного ліміту, який відповідно до п. 1.3. Договору складає 900 000,00 грн.

Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов`язується використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9. Договору, з дотримання законодавства України, погасити Овердрафт/Кредитну заборгованість, сплатити проценти за користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором, у строки передбачені Договором, але не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту.

Відповідно до умов Кредитного договору Дата закінчення Строку Овердрафту за взаємною згодою встановлено - 01.11.2019р.

Згідно пункту 4.1. Кредитного договору проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 20% річні х. З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2 та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) Договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40 % річних

Пунктом 11.5 Кредитного договору встановлено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у десять років.

Пунктом 3.1.1. передбачено, що виконання зобов`язань Позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за договором забезпечується порукою відповідно до договору поруки, що повинен бути укладений одразу ж після укладання Договору, між Кредитором і Поручителем Телегін Максим Юрійович.

Суд звертає увагу на п. 3.1.1. вказаного Договору, яким передбачено, що виконання зобов`язань Позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за договором забезпечується порукою відповідно до договору поруки, що повинен бути укладений одразу ж після укладання Договору, між Кредитором і Поручителем - Телегін Максим Юрійович.

Проте, як вбачається зі змісту самого Договору, він не підписаний ОСОБА_2 , як фізичною особою. Так, Договір, укладено між Кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Позичальником - ПП "Євро Сервіс Юг", відповідно, містить підписи: ОСОБА_3 (Начальник Першого міського відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на підставі довіреності), ОСОБА_4 (головний економіст першого міського відділення м. Херсон, на підставі довіреності) та ОСОБА_1 (в якості директора ПП "Євро Сервіс Юг", на підставі статуту). Тобто, оскільки Договір про надання овердрафту від 01.11.2016р. № 015/87120/333001 не містить підпису ОСОБА_2 , суд вважає, що такий договір не породжує та не змінює будь-яких прав та обов`язків фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.207 ПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. За ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Відповідно до ч. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, - такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, суд визнає наявні в матеріалах докази, зокрема виписку з поточного рахунку клієнта банку (Т.1 а.с. 21-250, Т.2 а.с. 1-48, Т.3 а.с. 1-250, Т.4 а.с. 1-91) в якості належного доказу, який підтверджує факт видачі кредитних коштів і виникнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, доказів погашення заявленого в позові боргу матеріали справи не містять. Як встановлено судом, розрахунок заборгованості зроблено відповідно до умов Договору та вимог Законодавства України (розрахунок заборгованості: Т.4 а.с. 92-104).

Щодо заперечень Відповідача 2 ( ОСОБА_1 ) про ненадання Позивачем належних доказів видачі Відповідачу 1 (ПП «Євро Сервіс Юг») кредитних коштів, з огляду на відсутність у виписках з банківських рахунках останнього всіх необхідних реквізитів та на те, що вказана у цих виписках інформація є банківською таємницею, доказів отримання якої Позивачем не було надано слід зазначити, що за сукупності доказів у суду немає сумнівів в отриманні ПП «Євро Сервіс Юг», кредитних коштів по договору про надання овердрафту № 015/87120/33301 від 01.11.2016р., оскільки відсутність певних реквізитів у виписках з рахунків цього підприємства не свідчить про недостовірність вказаної у цих виписках інформації щодо кредитування Відповідача 1 на умовах овердрафту - шляхом здійснення платежів з поточного рахунку позичальника в межах поточного ліміту в разі відсутності (недостатності) грошових коштів на цьому поточному рахунку, внаслідок чого за поточним рахунком виникає дебетове сальдо.

Крім того, суд вважає, що ТОВ «Коллект Центр», як правонаступник прав та обов`язків по Договору про надання овердрафту № 015/87120/33301, набув право на отримання від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» будь-яку інформацію щодо правовідносин і стану розрахунків по цьому договору.

Також слід зазначити, що будь-яких заперечень проти отримання кредитних коштів саме від позичальника по вищевказаному договору (Відповідача 1 ПП «Євро Сервіс Юг») - до суду не надходило, рівно як і посилань на порушення банківської таємниці при оформленні виписок з його банківських рахунків.

Отже, судом визнається існування заборгованості ПП "Євро Сервіс Юг" перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 547 103,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 208 119,62 грн та 338 983,89 грн. заборгованість за процентами, станом на 28.02.2022 року.

Щодо позовних вимог в частині солідарного стягнення вищевказаних сум боргу з ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

01.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор, Банк) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено Договір поруки № 106140/87120/328351, за умовами якого Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору (Т.1 а.с. 12-15).

Пунктом 2.1. Договору поруки встановлено, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Згідно п. 2.6. Договору поруки Поручитель зобов`язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання Забезпечених зобов`язань перед Кредитором, отримувати інформацію про зміну Забезпечених зобов`язань.

Пунктом 7.2. Договору поруки визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами. Строк поруки, що встановлена Договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у рай, якщо Кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до Поручителя.

Ст. 553 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Солідарний обов`язок боржників (відповідачі) встановлено ст. 543 ЦК України, зокрема, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, на підставі вказаного Договору поруки у ОСОБА_1 існував обов`язок перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо солідарної відповідальності за виконання ПП "Євро Сервіс Юг" зобов`язань за Договором про надання овердрафту № 015/87120/33301 від 01.11.2016 року як солідарний боржник.

Однак, 14.05.2021 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про розірвання договору поруки № 106140/87120/328351 від 01.11.2016 року (Т.4 а.с. 200 та а.с. 242), за умовами якої Сторони дійшли взаємної згоди про дострокове розірвання договору поруки та припинення договору поруки з 14.05.2021р. Вказана Угода вступила в силу з моменту підписання її Сторонами і є невід`ємною частиною Договору поруки.

З огляду на правову позицію Позивача щодо вказаної Угоди, суд вважає за доцільне звернути увагу на сталу судову практику Верховного суду щодо чинності та обов`язковості правочину (договору), а саме:

Постанова КЦС ВС від 30.05.2018 року у справі № 191/5077/16-ц (провадження № 61- 17422св18): «Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.»

Постанова ВП ВС від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18): «Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

Постанова ОП КЦС ВС від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18): «У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Постанова КЦС ВС від 10.01.2021 року у справі № 607/11746/17: «З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності».

З оглядну на викладене та за відсутності в матеріалах справи доказів спростування правомірності Угоди про розірвання договору поруки (зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили), суд вважає, що, на підставі вказаної Угоди, Договір поруки від 01.11.2016 року №106140/87120/328351, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 припинив свою дію з 14.05.2021р.

Відповідно до ч.1 ст.604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Отже, з 14.05.2021р. солідарне зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за виконання ПП "Євро Сервіс Юг" обов`язків по Договору про надання овердрафту № 015/87120/33301 від 01.11.2016 року було припинено.

Крім того, суд звертає увагу, що 21.02.2022 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-48 за умовами якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами (Т.2 а.с. 19-24).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що на умовах встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель Заборгованості).

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами.

Як встановлено судом, наявний в матеріалах справи Реєстр боржників від 09.03.2022р. (т.2 а.с.21) до Договору відступлення права вимоги від 21.02.2022 року № 114/2-48 містить Боржника за № 141 - ПП «ЄВРО СЕРВІС ЮГ» за Кредитним договором № 015/87120/333001 від 01.11.2016 р. на загальну суму 547 103,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 208 119,62 грн та 338 983,89 грн. заборгованість за процентами.

ОСОБА_1 серед боржників у вказаному Реєстрі не значиться.

Згідно ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 517 ЦК України Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Ст. 518 ЦК України Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

З огляду на викладене, на підставі Договору відступлення права вимоги від 21.02.2022 року № 114/2-48 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до ПП «ЄВРО СЕРВІС ЮГ» за Кредитним договором № 015/87120/333001 від 01.11.2016 р., а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» втратило такі права.

При цьому, за вказаним Договором відступлення права вимоги з боку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» не передавались права вимоги до ОСОБА_1 за договором поруки № 106140/87120/328351 від 01.11.2016 року. Тобто ТОВ «Вердикт Капітал» не набуло прав Нового кредитора по відношенню до ОСОБА_1 , оскільки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» таких прав не передавало, що цілком узгоджується з тим, що 14.05.2021р. вищевказаний договір поруки припинив свою дію у зв`язку з його розірванням за згодою сторін.

Отже, з 21.02.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до ПП «ЄВРО СЕРВІС ЮГ» за Кредитним договором № 015/87120/333001 від 01.11.2016 р., а саме щодо стягнення заборгованості (яка виникла перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») в розмірі 547 103,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 208 119,62 грн та 338 983,89 грн. заборгованість за процентами, станом на 28.02.2022 року.

16.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №16-01/2023 (Т.2 а.с. 25-29).

Згідно п. 2.1. Договору Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору (Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Як встановлено судом, наявний в матеріалах справи реєстр боржників до договору № 16-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 16.01.2023 року містить Боржника за № 29927: ПП «ЄВРО СЕРВІС ЮГ», за Кредитним договором № 015/87120/333001 від 01.11.2016 р. на загальну суму 547 103,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 208 119,62 грн та 338 983,89 грн. заборгованість за процентами.

При цьому, за вказаним Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не передавались права вимоги до ОСОБА_1 за договором поруки № 106140/87120/328351 від 01.11.2016 року. Тобто, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не було прав Нового кредитора по відношенню до ОСОБА_1 , оскільки, як було зазначено, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» таких прав до ТОВ «Вердикт Капітал» не передавало.

Цей Договір регулюється тим же нормами права, що і вищевказаний Договір відступлення права вимоги від 21.02.2022 року № 114/2-48, зокрема ст. 512-519 Цивільного кодексу України.

Отже, з 16.01.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до ПП «ЄВРО СЕРВІС ЮГ» за Кредитним договором № 015/87120/333001 від 01.11.2016 р., а саме щодо стягнення заборгованості в розмірі 547 103,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 208 119,62 грн та 338 983,89 грн. заборгованість за процентами, станом на 28.02.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст. 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вказано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, тягар доказування законодавець покладає на сторону, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч.4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено належним чином наявність прав вимоги до ПП «ЄВРО СЕРВІС ЮГ» за Кредитним договором № 015/87120/333001 від 01.11.2016 р., а саме щодо стягнення заборгованості, яка виникла перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та була відступлена до ТОВ «Вердикт Капітал», в розмірі 547 103,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 208 119,62 грн та 338 983,89 грн. заборгованість за процентами. Тому, позов в цій частині слід задовольнити.

Проте, підстав для солідарної відповідальності ОСОБА_1 за договором поруки № 106140/87120/328351 від 01.11.2016 року судом не вбачається, оскільки такий договір припинив свою дію з 14.05.2021 року, а права вимоги по цьому договору від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не було передано до ТОВ «Вердикт Капітал» та, відповідно, від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», про що зазначалось вище. Тому, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з покладенням витрат позивача по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу на ПП «Євро Сервіс Юг».

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Євро Сервіс Юг" (65101, м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 3, кв. 155; код ЄДРПОУ - 36235602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 3, офіс 306; код ЄДРПОУ - 44276926): 208 119 гривень 62 коп. боргу за кредитом, 338 983 гривень 89 коп. боргу по процентам, 8 206 гривень 55 коп. судового збору та 20 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні позову в частині позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 208 119 гривень 62 коп. боргу за кредитом та 338 983 гривень 89 коп. боргу по процентам відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 29 квітня 2024 р.

Суддя О.А. Демешин