ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024м. ДніпроСправа № 904/5205/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В. В.

за позовом Акціонерного товариство "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ідентифікаційний код 23494714)

до Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, буд. 1, ідентифікаційний код 33874388)

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Паламарчук Є.П., представник

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №38380-72.2/2023 від 21.09.2023 до Криворізької міської ради про:

- звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку було передано у власність Криворізької міської ради як відумерлу спадщину, на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №120/06-КВ/015 від 19.04.2006, що становить 10 282,11 долара США шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 5 640,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як кредитор/іпотекодержатель, звертається до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що визнана відумерлою спадщиною після смерті позичальника ОСОБА_1 та перейшла у власність територіальної громади міста Кривий Ріг в особі Криворізької міської ради, в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №120/06-КВ/015 від 19.04.2006. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно предмет іпотеки знаходиться ще у власності померлого позичальника. В той же час, спірне майно відумерлої спадщини набуте територіальною громадою міста Кривого Рогу за рішенням від 20.07.2022 по справі №210/994/22 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, яке і є підставою для проведення державної реєстрації права власності.

Позивач зазначає, що відповідач є особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором № 120/06-КЗ/015 від 19.04.2006, тому невиконані кредитні зобов`язання, які забезпечені відповідним іпотечним договором можуть бути погашені за рахунок предмета іпотеки - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах її вартості, визначеної при примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Таким чином, враховуючи факт невиконання позичальником кредитних зобов`язань, які забезпечені іпотекою, відповідна кредитна заборгованість підлягає погашенню особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця у зв`язку з набуттям прав на відумерлу спадщину, в межах вартості предмету іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5205/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено підготовче засідання на 06.11.2023 о 10:00 год.

Підготовче засідання 06.11.2023 відкладено на 04.12.2023 о 16:30 год.

За допомогою системи "Електронний суд" відповідачем 01.12.2023 до суду подано відзив яким просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, застосувати строк позовної давності та підготовче засідання призначене на 04.12.2023 провести без участі представника Криворізької міської ради.

Відповідач стверджує, що позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт надання позивачем ОСОБА_1 передбачених договором кредиту коштів та подальшого виникнення зазначеної позивачем заборгованості.

Крім того, відповідач зазначає, що в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 20.07.2022 у справі №210/994/22. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У відповідності до вимог вищенаведеної норми Криворізька міська рада є неналежним відповідачем у справі. Як вбачається з Інформаційної довідки №, залученої до матеріалів справи, право власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .

Також відповідач зазначає, що судове рішення від 20.07.2022 у справі №210/994/22 набрало законної сили 20.08.2022. Як вбачається з аналізу частини 2 статті 1281 ЦК України кредиторські вимоги до спадкоємця можуть бути пред`явлені не пізніше шести місяців з дня набуття права власності на спадкове майно. До матеріалів позовної заяви АТ "Сенс Банк" додано копію заяви про задоволення вимог кредитора №7817-72.1/2023 від 23.02.2023, направлена Криворізькій міській раді засобами поштового зв`язку 24.02.2023, що підтверджено копією зворотного поштового повідомлення. На підставі приписів глави 18 розділу 5 ЦК України, відповідач стверджує, що правомірним є висновок щодо пропущення позивачем строків для пред`явлення кредиторських вимог до Криворізької міської ради та відповідно строків звернення з відповідною позовною заявою про звернення стягнення на майно.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 08.01.2024 о 14:00 год.

За допомогою системи "Електронний суд" позивачем 03.01.2024 до суду подані пояснення якими просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Позивач зазначає, що 14.06.2010 між первісним кредитором АТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк" назву якого змінено на АТ "Сенс Банк") та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 120/06-КВ/015, за умовами якого позичальник отримала у строкове платне користування 16 500 доларів США, за умови оплати 12,5 % річних за користуванням кредитними котами, з кінцевим строком повернення кредиту до 18.04.2021. За рахунок кредитних коштів ОСОБА_1 набула у власність нерухоме майно квартиру у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі продажу, укладеного між ОСОБА_1 та продавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідченого 19.04.2006 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської обл. Стюрко О.О., реєстр. № 823. На виконання умов п.1.3.1 кредитного договору між сторонами, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги первісний кредитор уклав в день укладання кредитного договору з позичальником іпотечний договір. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 19.04.2006 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О., реєстр №823. В листопаді 2007 року, первісному кредитору стало відомо, що 20.06.200 позичальник ОСОБА_1 померла. У зв`язку з цим, 20.11.2007 Первісний кредитор направив заяву-претензію до Третьої криворізької державної нотаріальної контори. На підставі зазначеної заяви-претензії було заведено спадкову справу №591/2007, повідомлено, що спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. 31.01.2018 Листом Третьої криворізької державної нотаріальної контори заявника повідомлено, що спадкоємці позичальника так і не звернулися до нотаріальної контори за оформлення своїх спадкових прав. Враховуючи той факт, що після його смерті минуло більше 14 років, спадкоємці за цей час так і не звернулися за оформленням своїх спадкових прав, то спадкоємці у померлого позичальника відсутні.

Отже, позивач стверджує, що первісний кредитор АТ "Укрсоцбанк" протягом п`яти місяців від дати смерті боржника, в межах встановленого строку на пред`явлення власних вимог до спадкоємців звернувся з вимогами до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відтак строк на пред`явлення вимог кредитора не був пропущеним і останній не позбавляється права вимоги на задоволення власних вимог за рахунок спадкового майна. Враховуючи що на день смерті позичальника 20.06.2007 ОСОБА_1 сума невиконаних зобов`язань за кредитним договором №120/06-КВ/015 від 19.04.2006 становить 10 282,11 доларів США відповідач в порядку ч.4 ст. 1277 ЦК України має задовольнити вимогу кредитора, заявлену в межах строку передбаченого ст. 1281 ЦК України, які були пред`явлені первісним кредитором за місцем відкриття спадщини до нотаріальної контори, протягом п`яти місяців від дня смерті боржника. Натомість відповідно до отриманих листів виконавчого комітету Криворізької міської ради від 23.12.2022 та 11.05.2023 кредитору було запропоновано розглянуто можливість щодо прощення боргу що не є сприятливим для останнього та послужило підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач зазначає, що враховуючи факт невиконання позичальником кредитних зобов`язань, які забезпечені іпотекою, відповідна кредитна заборгованість підлягає погашенню особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця у зв`язку з набуттям прав на відумерлу спадщину, в межах вартості предмету іпотеки. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець має звертається до суду із заявою про вирішення питання про стягнення такого майна. При цьому набуття відповідачем права власності на підставі судового рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2022 (справа №210/994/22), не зареєстрованого в установленому законом порядку, не є перешкодою для виконанню судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підготовче засідання 08.01.2024 відкладено на 12.02.2024 о 12:30 год.

За допомогою системи "Електронний суд" відповідачем 14.02.2024 до суду подані додаткові пояснення якими просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та застосувати строк позовної давності. Відповідач зазначає, що права власності на вказану квартиру за територіальною громадою міста Кривого Рогу не зареєстровано у зв`язку з чим Криворізька міська рада є неналежним відповідачем у справі №904/5205/23.

Також відповідач зазначає, що заявлені позовні вимоги аргументовані посилання на приписи законодавства у сфері спадкових правовідносин, а саме, статтями 1218, 1231, 1277 Цивільного кодексу України та статтею 23 Закону України "Про іпотеку", що регулює правовідносини при переході права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування, відповідач звертає увагу на цивільно-правовий характер спірних правовідносин, що обумовлює його розгляд згідно з приписами ст. 19 ЦПК України в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідач вважає доцільним дослідження підтвердження наявності підстав для звернення з заявленими вимогами та повноважності дій АТ "СенсБанк".

Підготовче судове засідання, призначене на 12.02.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Бондарєва Е.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2024 підготовче засідання призначено на 26.02.2024 о 16:30 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 25.03.2024 о 14:00год.

У судовому засіданні 25.03.2024 оголошувалась перерва до 15.04.2024 о 16:00 год.

За допомогою системи "Електронний суд" позивачем 04.04.2024 до суду подані додаткові пояснення в яких зазначає, що Закон відокремлює поняття набуття майна у власність в порядку спадкування та набуття права власності на відумерлість спадщини. Ст. 1281 ЦК України встановлює кредитору шести місячний строк для пред`явлення вимог спадкоємцям,які прийняли спадщину, та у разі якщо кредитор не знав і не міг знати про відкриття спадщини то пред`явити такі вимог протягом року з дня настання строку вимоги. При цьому Закон не містить посилання на шестимісячний строк для пред`явлення кредитором вимог до органу місцевого самоврядування/територіальної громади щодо задоволення вимог за рахунок іпотечного майна набутого у власність. Враховуючи що з 20.08.2022 (дати набуття законної сили) рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2022 (справа №210/994/22) - відповідач має можливість в уставленому порядку оформити право власності на спірне майно, однак таких дій не вчиняє. При цьому саме з вказаної дати (20.08.2022) у кредитора виникає право захистити свої вимоги в судовому порядку у строки передбачені ст. 257 ЦК, в межах кого АТ "Сенс Банк" звернувся з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, за яким було 03.10.2023 відкрито провадження у справі № 904/5205/23.

Позивач стверджує, що у даній справі іпотекодержателю стало відомо про перехід права власності на предмет іпотеки після смерті боржника до відповідача, за судовим рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Саме з цієї дати набуття рішення законної сили 20.08.2022 - відповідач відповідно до ст. 23 ЗУ "Про іпотеку" набуває статус Іпотекодержателя. За таких обставин Криворізька міська рада зробила необґрунтований висновок про те, що позовна давність пропущена.

Також позивач зазначає, що слід врахувати і недобросовісність поведінки Криворізької міської ради у даних правовідносинах. Так, за заявою кредитора рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/994/22 спірне нерухоме майно було визнано відумерлим та передано у власність відповідача. Судове рішення обґрунтовано тим що кредитор має непогашені зобов`язання позичальника за кредитним договором, що забезпечено іпотекою. Міська рада не оскаржила судове рішення про визнання спадщини відумерлою, не дивлячись на наявність державної реєстрації іпотеки в Державному реєстрі іпотек на нерухоме майно, що було визнано відумерлою спадщиною. Тобто відповідачу було добре відомо, що квартира обтяжена іпотекою, що померлий мав невиконані зобов`язання перед банком, тим більше що листом від 23.12.2022 вих.№ 10/6/5749 (про передачу відумерлої спадщини за рішенням суду) Виконавчий комітет Криворізької міської ради звертався до банку з заявою про отримання даних щодо розміру заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 120/06-КВ/015, але отримавши відповідь щодо розміру заборгованості свідомо приховав свій намір набути право власності на квартиру від іпотекодержателя. Тобто набувши право власності на квартиру ще у 2022 році Криворізька міська рада свідомо та умисно не реєструвала його в установленому Законом порядку, очевидно, вчиняючи дії на шкоду кредитору, та ухиляючись від свого обов`язку виконати зобов`язання за кредитним договором.

Отже, позивач стверджує, що особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Позичальником умови кредитного договору в повному обсязі не виконані, заборгованість за основним зобов`язанням перед АТ "Сенс Банк" за договором кредиту №120/06-КВ/015 від 19.04.2006станом на дату смерті позичальника - складає 10 282,11 доларів США. Виконання кредитних зобов`язань припинилось зі смертю позичальника, однак невиконані на момент смерті позичальника кредитні зобов`язання, які забезпечені іпотекою, не припинились і можуть бути задоволені у відповідності до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" за рахунок переданого в іпотеку майна. Відповідач є особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором від 19.04.2006, тому невиконані кредитні зобов`язання, які забезпечені відповідним іпотечним договором можуть бути погашені за рахунок предмета іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в межах її вартості, визначено при примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У судовому засіданні 15.04.2024 оголошувалась перерва до 23.04.2024 о 09:30 год.

За допомогою системи "Електронний суд" позивачем 22.04.2024 до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 23.04.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" (далі - Первісний кредитор), який загальними зборами акціонерів 14.06.2010 перейменований на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на вимогу Закону України "Про акціонерні товариства", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - Заявник, Банк) і Фізична особа ОСОБА_1 (далі - Позичальник) уклали Договір кредиту №120/06-КВ/015 (далі - Кредитний договір).

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" та єдиним акціонером АТ "Укрсоцбанк" затверджено рішення про реорганізацію АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк".

Згідно з Рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ "Укрсоцбанк" від 15.10.2019, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк" які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ "Альфа-Банк" з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Альфа-Банк" від 15.10.2019 було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15.10.2019 відповідно до підпункту "г" пункту 1 і частини 4 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків", пунктів 3.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 "Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників", було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ "Альфа-Банк" у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно з п. 1 Передавального акта від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ "Укрсоцбанк" правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ "Альфа-Банк". Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк" виникає у АТ "Альфа-Банк" з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" та рішенням єдиного акціонера АТ "Укрсоцбанк", а саме з 15.10.2019.

12 серпня 2022 року Загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" було прийнято рішення про зміну найменування байку з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на Акціонерне товариство "Сенс Банк", а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства "Альфа-Банк" шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (номер запису 177055612), а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на Акціонерне товариство "Сенс Банк" (далі - Позивач).

Цільове призначення кредиту обумовлене п.1.2. кредитного договору та передбачало отримання коштів на купівлю квартири (у АДРЕСА_1 ).

Згідно п.3.1.1 кредитного договору кредитор зобов`язався відкрити позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 і видати позичальнику готівкові кошти в сумі кредиту, згідно умов договору.

Належне виконання умов кредитора щодо видачі кредитних коштів підтверджується:

- Випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 19.04.2006 по 20.04.2006, відкритому на ім`я ОСОБА_1 про видачу кредитних коштів по договору в сумі 16500 доларів США;

- Копією заяви на видачу готівки № 53-30 від 19.04.2006 щодо видачі кредитних коштів в сумі 16 500 доларів США, згідно договору № 120/06-КВ/015 від 19.04.2006 з підписом отримувача.

На виконання умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (далі - Кредит) у сумі 16 500 доларів США зі сплатою 12,5% річних, а Позичальник зобов`язався виконувати свої договірні зобов`язання відповідно до умов договору.

В якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги Первісний кредитор уклав в день укладання Кредитного договору з Позичальником Іпотечний договір. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вартість предмету іпотеки, згідно Висновку про вартість майна виконаного ТОВ "Незалежна експертна компанія" від 14.08.2023 становить - 402 300,00 грн.

20 червня 2007 року Позичальник ОСОБА_1 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що залишилось після смерті останньої, в тому числі на квартиру, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

20 листопад 2007 року Первісний кредитор направив заяву-претензію до Третьої криворізької державної нотаріальної контори. На підставі зазначеної заяви-претензії було заведено спадкову справу №591/2007, повідомлено, що спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

31 січня 2018 року Листом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Заявника повідомлено, що спадкоємці Позичальника так і не звернулися до нотаріальної контори за оформлення своїх спадкових прав.

Враховуючи той факт, що після його смерті минуло більше 14 років, спадкоємці за цей час так і не звернулися за оформленням своїх спадкових прав, то спадкоємці у померлого Позичальника відсутні, та те, що станом на 22.02.2022 власником предмета іпотеки був померлий Позичальник, АТ "Альфа-Банк" звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Заявою про визнання спадщини відумерлою (заінтересована особа: Криворізька міська рада).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2022 справа № 210/994/22, яке набрало законної сили 20.08.2022, задоволено заяву АТ "Альфа-Банк" про визнання спадщини відумерлою, визнано спадкове майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою спадщиною та передано відумерлу спадщину ОСОБА_1 , що складається з двокімнатної квартири, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у власність територіальної громади в особі Криворізької міської ради.

23 лютого 2023 року АТ "Сенс Банк" звернувся до Криворізької міської ради із Заявою про задоволення вимог кредитора в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором в межах вартості визнаного відумерлим нерухомого майна.

Позивач посилаючись на те, що Позичальником умови Кредитного договору в повному обсязі не виконані, заборгованість за основним зобов`язанням перед АТ "Сенс Банк" за кредитом згідно Договору кредиту №120/06-КВ/015 від 19.04.2006 складає 10 282,11 долара США 11 центів, виконання кредитних зобов`язань припинилось зі смертю Позичальника, однак невиконані на момент смерті Позичальника кредитні зобов`язання, які забезпечені іпотекою, не припинились і можуть бути задоволені у відповідності до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" за рахунок переданого в іпотеку майна, а відповідач є особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця за Іпотечним договором №120/06-КЗ/015 від 19.04.2006, тому позивач стверджує, що невиконані кредитні зобов`язання, які забезпечені відповідним Іпотечним договором, можуть бути погашені за рахунок предмета іпотеки - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах її вартості, визначеної при примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, що є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини укладання кредитного договору, іпотечного договору, наявність прострочення сплати кредиту, докази наявності чи відсутності права власності на предмет іпотеки, докази наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами статей 1048 та 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та сплатити проценти до дня повернення кредиту, при цьому, кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок кредитора.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 608 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За своєю природою зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту не є такими, що нерозривно пов`язані з особою позичальника.

Згідно із частиною 1 статті 528 Цивільного кодексу України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

В силу приписів частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на час укладання Договору про надання кредиту та Іпотечного договору) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Приписами статті 572 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на час укладання Договору про надання кредиту та Іпотечного договору) визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 статті 574 Цивільного кодексу України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до приписів частин 1 та 3 статті 575 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на час укладання Договору про надання кредиту та Іпотечного договору) іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку" (в редакції чинній на час укладання Іпотечного договору) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Приписами статті 3 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Господарський суд виходить з того, що іпотека, як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання, є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна.

Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від зміни права власності на це майно.

Згідно з ст. 1216 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на відкриття спадщини) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 Цивільного кодексу України - визначає види спадкування, яке здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1218 Цивільного кодексу України складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Стаття 1221 Цивільного кодексу України визначає що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1281 Цивільного кодексу України визначено строк на пред`явлення вимог кредитора до спадкоємів. Згідно з ч.2 вказаної статті Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Частиною 4 ст. 1281 Цивільного кодексу України визначено що Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, Первісний кредитор АТ "Укрсоцбанк" протягом п`яти місяців від дати смерті боржника, в межах встановленого строку на пред`явлення власних вимог до спадкоємців звернувся з вимогами до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України визначається поняття відумерлість спадщини. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Згідно ч.3 вказаної статті заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця.

Отже, територіальна громада, яка 20.08.2022 стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

Статтею 1231 Цивільного кодексу України не визначено обов`язок спадкоємця виконувати договірні зобов`язання, боржником за якими був спадкодавець, а частина 4 статті 1277 Цивільного кодексу України не відсилає до інших статей, які передбачають обов`язок спадкоємців задовольнити інші вимоги кредитора, зокрема до статті 1282 Цивільного кодексу України.

Відтак, несплата кредиту не є майновою шкодою, а отже заборгованість за кредитним договором не підпадає під положення статті 1231 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.4. ст.1283 Цивільного кодексу України - Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця.

Натомість відповідач не вчиняє дій направлених на державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Перехід відумерлого майна у комунальну власність надає право територіальній громаді на повне розпорядження ним. Водночас, набуття права власності зобов`язує територіальну громаду нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Згідно із ч. 4 ст. 1277 Цивільного кодексу України відповідний орган місцевого самоврядування зобов`язаний задовольнити вимоги кредиторів, що заявлені в установленому законом порядку. Власник відумерлої спадщини, тим часом, зобов`язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню), якщо вона була стягнена судом за його життя і не відшкодовувалася. Відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої спадкодавцю, може бути лише у межах вартості спадкового майна, яке за судовим рішенням як відумерле майно перейшло у комунальну власність. Розмір відшкодування може бути зменшеним за позовом органу місцевого самоврядування, якщо її вартість виявиться непомірно великою, порівняно із загальною вартістю відумерлого майна.

Враховуючи що на день смерті позичальника 20.06.2007 ОСОБА_1 сума невиконаних зобов`язань за кредитним договором №120/06-КВ/015 від 19.04.2006 становить 10 282,11 доларів США, відповідач в порядку ч.4 ст. 1277 Цивільного кодексу України має задовольнити вимогу кредитора, заявлену в межах строку передбаченого ст. 1281 Цивільного кодексу України, які були пред`явлені первісним кредитором за місцем відкриття спадщини до нотаріальної контори, протягом п`яти місяців від дня смерті боржника.

Натомість відповідно до отриманих листів виконавчого комітету Криворізької міської ради від 23.12.2022 та 11.05.2023 кредитору було запропоновано розглянуто можливість щодо прощення боргу.

Виконання кредитних зобов`язань припинилось зі смертю Позичальника, однак невиконані на момент смерті Позичальника кредитні зобов`язання, які забезпечені іпотекою, не припинились і можуть бути задоволені у відповідності до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" за рахунок переданого в іпотеку майна.

Частиною 2 статті 523 Цивільного кодексу України встановлено, що застава, встановлена первісним боржником, зберігається після заміни боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У той же час, приписами статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. При цьому у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Приписами статті 589 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на час укладання Договору про надання кредиту та Іпотечного договору) встановлено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

В свою чергу, положення статті 23 Закону України "Про іпотеку" встановлюють, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Оскільки територіальна громада міста Кривий Ріг в особі Криворізької міської ради набула право власності на майно, яке було предметом іпотеки, то на підставі статті 23 Закону України "Про іпотеку" територіальна громада міста Кривий Ріг в особі Криворізької міської ради набула статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором.

Відповідно до частин 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1.1 Договору іпотеки Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: двокімнатна квартира на четвіертому поверсі п`ятиповерхового будинку, загальною площею 47,6 кв.м., житловою - 32,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 19.04.2006 з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого 19.04.2006 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. та зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №823, а також в Державному реєстрі правочинів від 19.04.2006 за №1263088.

Розділом 4 Договору іпотеки передбачено звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізація.

Частиною 1 статті 41 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, відповідач є особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця за Іпотечним договором № 120/06-К3/015 від 19.04.2006, тому невиконані кредитні зобов`язання, які забезпечені відповідним Іпотечним договором можуть бути погашені за рахунок предмета іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах її вартості, визначеної при примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

З огляду на зазначене, первісний кредитор АТ "Укрсоцбанк" протягом п`яти місяців від дати смерті боржника, в межах встановленого строку на пред`явлення власних вимог до спадкоємців звернувся з вимогами до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відтак строк на пред`явлення вимог кредитора не був пропущеним і останній не позбавляється права вимоги на задоволення власних вимог за рахунок спадкового майна.

Враховуючи що з 20.08.2022 (дати набуття законної сили) рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2022 (справа №210/994/22) - відповідач має можливість в уставленому порядку оформити право власності на спірне майно, однак таких дій не вчиняє. При цьому саме з вказаної дати (20.08.2022) у кредитора виникає право захистити свої вимоги в судовому порядку у строки передбачені ст. 257 Цивільного кодексу України, в межах якого позивач звернувся (22.09.2023) з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, за яким 03.10.2023 відкрито провадження у справі № 904/5205/23.

Отже, суд дійшов висновку, що строк позовної давності до позовних вимог за зазначений період часу не сплинув.

Також щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Набувши право власності на квартиру ще у 2022 році Криворізька міська рада свідомо та умисно не реєструвала його в установленому Законом порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1277 Цивільного кодексу України право власності на спадщину, що визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а на нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

П. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише офіційним визнанням і підтвердженням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17.

Таким чином, позов до відповідача подано правомірно, оскільки факт визнання спадщини відумерлою, що передбачає передачу майна у власність територіальної громади м. Кривий Ріг встановлено судом за наслідками розгляду по суті відповідного питання і таке судове рішення є підставою для проведення відповідних реєстраційних дій. Враховуючи факт невиконання Позичальником кредитних зобов`язань, які забезпечені іпотекою, відповідна кредитна заборгованість підлягає погашенню особою, до якої перейшли права та обов`язки іпотекодавця у зв`язку з набуттям прав на відумерлу спадщину, в межах вартості предмету іпотеки.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин і правових підстав суд доходить висновку, що позов є обґрунтований, позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі для захисту майнових інтересів позивача, що є порушеними.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у сумі 5 640,04 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариство "Сенс Банк" до Криворізької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів задовольнити повністю.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 47,60 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку було передано у власність Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, буд. 1, ідентифікаційний код 33874388) як відумерлу спадщину, на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ідентифікаційний код 23494714) в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №120/06-КВ/015 від 19.04.2006, що становить 10 282,11 долара США шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, буд. 1, ідентифікаційний код 33874388) на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ідентифікаційний код 23494714) 5 640,04 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 02.05.2024.

Суддя Е.М. Бондарєв