ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 квітня 2024 року Справа № 903/1105/23 (903/1151/23)

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П.,

за участю представників:

від заявника (відповідача) ТзОВ «ДС ОІЛ»: Овчарук А.О адвокат (ордер серії АС №1086634 від 04.03.2024),

від позивача ТзОВ «Зерно Агро»: Бартко О.І. адвокат (ордер серії АВ №1098922 від 20.10.2023),

в судовому засіданні взяв участь приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. ( пос. №0025 від 01.06.2017),

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ

на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинській області Пироги С.С.

у справі №903/1105/23(903/1151/23)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро»

про забезпечення позову (до його подання),

в с т а н о в и в:

12.04.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Волинської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ надійшла скарга від 12.04.2024 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинській області Пироги С.С., в якій заявник просить:

- визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича щодо відмови у задоволенні заяви ТОВ «ДС ОІЛ» від 22.03.2024 року про скасування приватним виконавцем за заявою сторони виконавчого провадження власної постанови про арешт коштів боржника від 07.11.2023 в межах ВП № 73253671 незаконною;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогу Сергія Степановича:

1) усунути допущене порушення та вжити всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича від 07.11.2023 про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження № 73253671;

2) повідомити усі банківські установи у яких було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ТОВ «ДС ОІЛ», згідно постанови від 07.10.2023 року про арешт коштів боржника, про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича від 07.11.2023 про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження № 73253671;

3) у десятиденний строк з дня одержання ухвали (за наслідками розгляду даної скарги) повідомити Господарський суд Волинської області та ТОВ «ДС ОІЛ» про її виконання в порядку ст.345 ГПК України.

Ухвалою суду від 15.04.2024 прийнято скаргу до розгляду; розгляд скарги призначено на 22.04.2024; постановлено приватному виконавцю виконавчого округу Волинській області Пирозі С.С. до 19.04.2024 подати суду: письмові пояснення на скаргу, докази на їх підтвердження; Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» до 19.04.2024 подати суду: письмові пояснення на скаргу, докази на їх підтвердження.

22.04.2024 відділ документального забезпечення та контролю суду зареєстрував письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» від 19.04.2024 на скаргу.

Письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» від 19.04.2024 на скаргу містять напис «Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.04.2024.

У судовому засіданні 22.04.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ заявив клопотання залишити без розгляду письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» від 19.04.2024 на скаргу, посилаючись на те, що вони подані з пропуском строку, встановленого судом.

Відповідно до ч.2 ст.118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 15.04.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» було встановлено строк до 19.04.2024 подати суду письмові пояснення на скаргу, докази на їх підтвердження.

Письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» від 19.04.2024 на скаргу містять напис «Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.04.2024, що свідчить про дотримання позивачем строку подачі пояснень, встановлених судом.

За таких обставин слід відмовити у задоволенні клопотання заявника про залишення без розгляду письмових пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» від 19.04.2024 на скаргу.

У судовому засіданні 22.04.2024 представник заявника скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. в усній формі просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її безпідставність.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» просив у задоволенні скарги відмовити.

Скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалою суду від 27.10.2023 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Агро» про забезпечення позову (до його подання) від 24.10.2023; вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ", які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ДС ОІЛ» у межах ціни позову 11468617 грн.

Висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову від 27.10.2023, суд зазначив, що за умови неможливості встановити на момент розгляду заяви про забезпечення позову достатність чи недостатність грошових коштів, що належать ТзОВ «ДС ОІЛ», і які знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення 11468617,00 грн. доцільно накласти арешт на майно ТзОВ «ДС ОІЛ», саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів.

При цьому суд врахував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Відповідно до п.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвала суду не оскаржувалась сторонами у порядку, визначеному законодавством, набрала законної сили.

Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. постановою від 07.11.2023 відкрив виконавче провадження № 73253671 з примусового виконання вказаної ухвали.

Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. постановою від 07.11.2023 у виконавчому провадженні №73253671 про арешт майна боржника наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" у межах ціни позову 11 468 617,00 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. постановою від 07.11.2023 у виконавчому провадженні №73253671 про арешт коштів боржника наклав арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/ електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 11 468 617 грн.

Вказані постанови в порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», не оскаржувались сторонами виконавчого провадження.

Заявник вважає, що вказані виконавчі дії приватного виконавця призвели до того, що накладення арешту як на кошти, так і на майно боржника, до того ж окремо й на те, й на інше у повній сумі забезпечення позову (по 11 468 617 грн.), має наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що суперечить вимогам закону щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Заявник посилається на те, що пунктом 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, приватний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи, за умови наявності об`єктивних підстав, має право своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені ним у виконавчому провадженні.

У зв`язку з цим ТОВ «ДС ОІЛ» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. із заявою від 22.03.2024 про скасування ним за заявою сторони виконавчого провадження з власної ініціативи постанови про арешт коштів боржника від 07.11.2023 року в межах ВП № 73253671.

У листі-відповіді №16236 від 11.04.2024 приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. повідомив ТОВ «ДС ОІЛ» про те, що у нього відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «ДС ОІЛ» від 22.03.2024.

Вважаючи бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. щодо відмови у задоволенні заяви ТОВ «ДС ОІЛ» від 22.03.2024 про скасування власної постанови про арешт коштів боржника від 07.11.2023 в межах ВП № 73253671 незаконною, ТОВ «ДС ОІЛ» звернулося зі скаргою до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Частиною четвертою статті 140 ГПК України визначено, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Порядок виконання судових рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права та обов`язки виконавців визначено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ст.1, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець (приватний виконавець) відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За змістом п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

За відсутності підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження передбачених у ст.ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» для забезпечення реального виконання рішення застосовується арешт майна (коштів) боржника. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

В силу положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» дії державного виконавця, приватного виконавця не повинні суперечити та порушувати положень чинного законодавства. Тобто, виконавець у виконавчому провадженні має здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавчим документом, який виконується приватним виконавцем у виконавчому провадженні №73253671, є ухвала суду від 27.10.2023 про забезпечення позову, якою накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ", у межах ціни позову 11468617 грн.

У межах виконавчого провадження №73253671 з примусового виконання ухвали суду від 27.10.2023 про забезпечення позову було винесено постанови про арешт коштів та майна боржника, якими накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ", у межах ціни позову 11468617 грн.

Таким чином, накладаючи арешт на кошти і майно боржника у межах ціни позову, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. здійснював заходи примусового виконання ухвали суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом ухвалою суду від 27.10.2023 та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту скарги вбачається, що бездіяльністю заявник вважає відмову у задоволенні заяви ТОВ «ДС ОІЛ» від 22.03.2024 про скасування приватним виконавцем за заявою сторони виконавчого провадження власної постанови про арешт коштів боржника від 07.11.2023 в межах ВП № 73253671.

Надаючи відповідь, у листі №16236 від 11.04.2024 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ", приватний виконавець, зокрема, зазначив, що він не наділений повноваженнями змінювати спосіб та порядок виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ".

У приватного виконавця не було підстав для скасування за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" власної постанови про арешт коштів боржника від 07.11.2023 в межах ВП № 73253671, оскільки це призвело б до зміни вжитих судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту і на кошти, і на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ОІЛ" в межах ціни позову, та суперечило б ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Ухвалою суду від 11.03.2024 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ від 05.03.2024 про заміну одного заходу забезпечення позову (вжитих судом до подання позову) іншим було відмовлено.

Ухвалою суду від 13.03.2024 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ від 12.03.2024 про заміну одного заходу забезпечення позову (вжитих господарським судом до подання позову) іншим також було відмовлено.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини та з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», якими врегульовано порядок вчинення дій виконавцем під час виконання судового рішення, відсутні підстави для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинській області Пироги С.С.

У справі №905/448/22, на яку посилається заявник у скарзі, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду переглядав і надавав правову оцінку ухвалі господарського суду про забезпечення позову, а не діям (бездіяльності) виконавця, а тому фактичні обставини у справі №905/448/22 не є подібними фактичним обставинам у справі №903/1105/23 (903/1151/23), а тому не можуть бути враховані під час розгляду скарги.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 232, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2024.

Суддя І. О. Якушева