ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. Справа №914/585/22

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Кострик К.І,

представники сторін:

прокурор: Винницька Л.,

від позивача: Кобко Т.В., представник

від відповідача (апелянт): Поврозник А.П., адвокат

апелянт: (ОСББ "Валова 7А") Филик О.З., голова ОСББ

розглянувши матеріали апеляційних скарг Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни б/н від 02.02.2024 (вх. суду від 06.02.2024 №01-05/370/24) та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валова 7А від 14.02.2024 (вх. суду № 01-05/482/24 від 15.02.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024, повний текст рішення складено 26.01.2024, (суддя Манюк П.Т., м. Львів)

у справі № 914/585/22

за позовом: Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Стрийської міської ради, м. Стрий, Львівська область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни, м. Стрий, Львівська область

про зобов`язання звільнити (повернути) земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів попередніх інстанцій:

28.03.2022 перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Стрийської міської ради звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи підприємця Филик Вікторії Зеновіївни про зобов`язання звільнити (повернути) несформовану земельну ділянку комунальної власності житлової та громадської забудови площею 0,0050 га, яка знаходиться на вул. Валова, 7а, м. Стрий, Львівської області і є суміжною із земельною ділянкою комунальної власності площею 0,0674 га кадастровий номер :06:007:0009 та привести її у придатний для використання стан шляхом демонтажу торгівельного павільйону (будівлі) та металевого паркану.

В подальшому, 23.11.2022, прокурор уточнив позовні вимоги, виклавши позовну вимогу в такій редакції: зобов?язати фізичну особу - підприємця Филик Вікторію Зеновіївну ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) звільнити (повернути) несформовану земельну ділянку комунальної власності житлової та громадської забудови площею 0,0105 га, котра знаходиться по вул. Валова, 7А, м. Стрий, Львівської області і є суміжною із земельною ділянкою комунальної власності площею 0,0674 га кадастровий номер :06:007:0009, та привести її у придатний для використання стан шляхом демонтажу торгівельного павільйону (будівлі) та металевого паркану.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор зазначає, що самовільне зайняття ФОП Филик В.З. частини несформованої земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови шляхом самовільного розміщення на цій земельній ділянці частини торгівельного павільйону, порушує законні інтереси Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради щодо володіння, користування і розпорядження даною земельною ділянкою.

Факти порушення ФОП Филик В.З. земельного законодавства підтверджено і висновком комплексної земельно-технічної, будівельно технічної та оціночно-земельної експертизи від 26.05.2023 № 3185-Е, що проведена Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз у кримінальному провадженні № 0000462.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 позов задоволено повністю, суд вирішив зобов`язати Фізичну особу - підприємця Филик Вікторію Зеновіївну звільнити (повернути) несформовану земельну ділянку комунальної власності житлової та громадської забудови площею 0,0105 га, котра знаходиться на вул. Валова, 7а, в м. Стрий, Львівської області і є суміжною із земельною ділянкою комунальної власності площею 0,0674 га кадастровий номер :06:007:0009, та привести її у придатний для використання стан шляхом демонтажу торгівельного павільйону (будівлі) та металевого паркану.

Рішення мотивовано тим, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що свідчить про самовільне її зайняття.

Окрім того, Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок комунальної власності за адресою: вул. Валова,7А та вул. Незалежності, 29А у м. Стрию Львівської області. За результатами проведеної перевірки виявлено факт самовільного зайняття частини несформованої земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови на вул. Валова, 7А в м. Стрию Львівської області шляхом розміщення на цій земельній ділянці частини торгівельного павільйону на площі 0,0050 га, чим порушено ст. 126, 211 Земельного кодексу України.

Місцевий суд дійшов висновку, що самовільне зайняття відповідачем частини несформованої земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови по вул. Валова, 7А в м. Стрий Львівської області шляхом самовільного розміщення на цій земельній ділянці частини торгівельного павільйону на площі 0, 0078 га та огородження зайнятої території парканом, порушує законні інтереси Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради щодо володіння, користування і розпорядження даною земельною ділянкою.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з вказаними рішенням, Фізична особа-підприємець Филик Вікторія Зеновіївна звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 у справі № 914/585/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Стрийської міської ради відмовити повністю.

Скаржник зазначає, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Прокурор не надав доказів формування спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Акт Головного управління Держгеокадастру у Львівській області не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки жодних обов`язкових для виконання приписів, зобов`язань про приведення земельної ділянки у попередній стан чи притягнення до адміністративної відповідальності не було, що свідчить про відсутність розпорядчого документу, який б міг бути предметом оскарження встановлених у ньому обставин.

Крім цього, в зазначеному акті вказано, що торгівельний павільйон знаходиться за адресою: вул. Валова, 7А у м. Стрию, в той час як у висновку експерта за результатами проведення комплексної земельно-технічної експертизи, торгівельний павільйон знаходиться на вул. Валова, 7Б у м. Стрию.

Водночас, апелянт зауважує, що для долучення зазначеного висновку до матеріалів справи, місцевий суд повернувся із стадії судового розгляду по суті до стадії підготовчого провадження, чим порушив принцип змагальності господарського судочинства.

Місцевий суд, вказавши дію паспортів прив`язки тимчасових споруд такою, що закінчилась, не надав правового значення покликанням відповідача на судові рішення, які набрали законної сили (рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі № 380/6870/21, від 30.05.2023 у справі № 380/715/23, рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 у справі № 914/242/23).

Львівська обласна прокуратура подала суду відзив на апеляційну скаргу ФОП Филик В.З., просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 у справі № 914/585/22 без змін.

Прокурор зазначає, що відповідачу видавались два паспорти прив?язки стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності:

- № 102 від 17.12.2017 на проектовану тимчасову споруду розміром 6 м х 5 м, який діяв до 31.12.2020 і на новий строк не продовжувався;

- № 175 від 20.03.2020 на проектовану тимчасову споруду розміром 5,5м 5,0 м, яка має розміщуватися на приватній земельній ділянці, строк дії якої закінчився 19.03.2021.

Водночас, відповідачем на спірній ділянці розміщені не тимчасові споруди, як це передбачено паспортами, а збудовано капітальну споруду.

Також, між позивачем та відповідачем укладено договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди, на розміщення пересувних малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності та рекламоносіїв № 114 від 29.11.2018 терміном дії по 31.12.2021 Після закінчення терміну дії новий договір не укладався.

Таким чином, згідно п. 2.29 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонально розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 2 від 21.10.2011, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 13330/20068, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорту прив?язки тимчасової споруди, самовільного встановлення тимчасової споруди, остання підлягає демонтажу.

Факт порушення ФОП Филик В.3. земельного законодавства підтверджено висновком комплексної земельно-технічної, будівельно технічної та оціночно-земельної експертизи від 26.05.2023 № 3185-Е.

Акт Держгеокадастру є носієм доказової інформації про виявлення органом порушення вимог законодавства суб`єктом господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення органу, а тому оцінка акта може бути надана судом у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Так, обставини встановлені Актом перевірки щодо самовільного зайняття відповідачем частини несформованої земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови на вул. Валова, 7А в с. Стрий, Львівської області шляхом розміщення на цій земельній ділянці частини торгівельного павільйону підтверджуються і іншими доказами, наявними в матеріалах справи (листи Виконавчого комітету Стрийської міської ради) та не спростовані відповідачем.

Крім цього, Львівська обласна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу ОСББ «Валова, 7А», у якій просить апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСББ «Валова, 7А» закрити.

Прокурор зазначає, що оскаржуваним рішенням права ОСББ «Валова, 7А» не порушені, адже предметом спору у цій справі є несформована земельна ділянка, яка є суміжною з ділянкою площею 0,0674 га кадастровий номер :06:007:0009, жодних позовних вимог стосовно земельною ділянки, яка перебуває в користування ОСББ, прокурором не заявлено.

У той же час, в апеляційній скарзі представник ОСББ не навів обґрунтувань того, яким чином рішення суду першої інстанції може вплинути на права і обов`язки ОСББ «Валова, 7А».

Рух справи в суді апеляційної інстанції:

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 справу № 914/585/22 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М. та Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 у справі № 914/585/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни б/н від 02.02.2024 (вх. суду від 06.02.2024 №01-05/370/24).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валова 7А на рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 у справі №914/585/22 та прийнято до спільного розгляду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни разом з апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валова 7А на рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 у справі № 914/585/22.

Ухвалою суду від 26.02.2024 призначено розгляд справи на 12.03.2024.

У судовому засіданні 12.03.2024, за згодою представників сторін, оголошено перерву до 02.04.2024.

02.04.2024 оголошено перерву у судовому засіданні до 16.04.2024.

У судовому засіданні 16.04.2024 скаржники підтримали доводи апеляційних скарг, надали суду пояснення.

Прокурор заперечив доводи апеляційних скарг, з підстав викладених у відзивах на апеляційні скарги, просив суд апеляційну скаргу ФОП Филик В.З. залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 у справі № 914/585/22 без змін, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСББ «Валова, 7А» закрити.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Встановлені апеляційним судом обставини:

Відповідач - ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:007:0004 площею 0,0030 га на АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 09.06.2011. Право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0004 площею 0,0030 га на АДРЕСА_2 підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294059637 від 10.01.2022.

Зазначена земельна ділянка є суміжною із земельною ділянкою комунальної власності площею 0,0674 га кадастровий номер :06:007:0009, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває в постійному користуванні ОСББ «Валова, 7А».

Крім цього, за відповідачем на праві приватної власності зареєстрована нежитлова будівля загальною площею 20,7 кв. м. на АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0030 га з кадастровим номером :06:007:0004.

Відповідачу було видано два паспорти прив`язки стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності:

- від 17.12.2017 № 102, проектована тимчасова споруда розміром 6м х 5м.

- від 20.03.2020 № 175, проектована тимчасова споруда розміром 5,5м х 5,0 м.

Також, між Стрийською міською радою та відповідачем було укладено договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на розміщення пересувних малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності та рекламоносіїв від 29.11.2018 № 114, термін дії по 31.12.2019. Після закінчення терміну дії новий договір не укладався.

09.02.2021 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок комунальної власності за адресою: вул. Валова,7Б та АДРЕСА_3 .

За результатами проведеної перевірки встановлено факт самовільного зайняття частини несформованої земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови на АДРЕСА_2 шляхом розміщення на цій земельній ділянці частини торгівельного павільйону на площі 0,0050 га, чим порушено ст. 126, 211 Земельного кодексу України.

В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 09.02.2021 № 9-ДК/24/АП/09/01-20 зазначено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :06:007:0004 площею 0,0030 га по АДРЕСА_2 , знаходиться торгівельний павільйон, частина якого площею 50 кв. м. самовільно розміщена ОСОБА_1 на земельній ділянці комунальної власності поряд із земельною ділянкою по АДРЕСА_4 .

У листі Виконавчого комітету Стрийської міської ради від 26.05.2021 № 3.17/33-2 зазначено, що самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності шляхом добудови комерційного приміщення (торгівельного павільйону) по АДРЕСА_2 здійснено ОСОБА_1 , а їй Стрийською міською радою не видавались дозвільні документи щодо побудови комерційних приміщень.

Виконавчий комітет Стрийської міської ради листом від 28.01.2022 № 3.17/3-2 повідомив, що строк дії паспорта прив`язки стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 20.03.2020 № 175 на АДРЕСА_2 закінчився і не був продовжений у зв`язку з недотриманням відповідачем вимог паспорта прив`язки тимчасової споруди при її встановленні.

До матеріалів справи долучено висновок експерта за результатами проведення комплексної земельно-технічної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 26.05.2023 № 3185-Е, отриманий в ході досудового розслідування кримінального провадження від 26.07.2022 № 0000462 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного будівництва будівель та споруд на самовільно зайнятій несформованій земельній ділянці комунальної власності біля будівлі у АДРЕСА_2 .

У вказаному висновку експертом встановлено, що на об`єкті торгівельний павільйон, що за адресою: АДРЕСА_2 фактично виконано нове будівництво. Торгівельний павільйон, що за адресою: АДРЕСА_2 є нерухомим майном. За функціональним призначенням приміщення торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_2 відноситься до «Будинків, споруд та приміщень підприємств торгівлі та харчування». Даний торгівельний павільйон не належить до нежитлових та допоміжних приміщень будинку.

У висновку зазначено, що у фактичному порядку користування ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка на якій розміщений торгівельний павільйон, що за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,0135 га з конфігурацією, промірами та координатами - Плані топографічного знімання, виконаного ТзОВ «Західземлепроект», а саме фактично ОСОБА_1 користується земельними ділянками № 1, № 3 та № 4 згідно топографічного знімання. Торгівельний павільйон, що за адресою: АДРЕСА_2 частково знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером - :06:007:0004 площею 0,0030 га та цільовим призначенням (згідно державного акту) - для комерційних цілей (обслуговування торгівельного павільйону) та частково знаходиться на земельній ділянці № 3, згідно топографічного знімання ТзОВ «Західземлепроект» площею 0,0078 га. Встановити цільове призначення самовільно зайнятої земельної ділянки на якій розміщений торгівельний павільйон площею 0,0078 га не надається можливим.

Також, у матеріалах справи міститься рішення Стрийської міської ради від 30.03.2023 № 1710 «Про затвердження Програми «Впорядкування розміщення тимчасових споруд на території міста Стрия Львівської області», згідно додатку № 1 до Програми «Впорядкування розміщення тимчасових споруд на території міста Стрия Львівської області», у розділі 2 «Тимчасові споруди з ознаками капітального будівництва» зазначено тимчасову споруду ФОП Филик В.З. згідно паспорта прив`язки № 102, на території розміщення якої Програмою передбачено укладення у подальшому договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на термін дії воєнного стану та 6 місяців після його завершення без продовження паспорту прив`язки ТС.

Щодо апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валова 7А на рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їхніх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом з тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 910/3438/17, від 01.12.2020 у справі №910/5511/19 та від 11.01.2021 у справі № 925/1600/16).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведеної норми процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. Якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Схожий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

На переконання апелянта, оскаржуване рішення суду першої інстанції впливає на права та обов`язки ОСББ «Валова, 7А» в частині управління майном багатоквартирного будинку та належного користування земельною ділянкою кадастровий номер :06:007:0009.

Предметом позову у цій справі є вимога повернути несформовану земельну ділянку комунальної власності житлової та громадської забудови площею 0,0050 га, яка знаходиться на АДРЕСА_2 і є суміжною із земельною ділянкою комунальної власності площею 0,0674 га кадастровий номер :06:007:0009,

Позовних вимог стосовно земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0009 прокурором не заявлено.

Водночас, в апеляційній скарзі представник ОСББ не навів будь-якого обґрунтування того, яке ж право, інтерес або обов`язок порушує оскаржуване рішення суду першої інстанції.

За змістом поданої апеляційної скарги скаржник не наводить суду конкретних аргументів, які свідчили б про те, що рішення суду першої інстанції безпосередньо порушує його права, інтереси та (або) стосується саме його обов`язків.

Якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги (п. 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №921/730/13-г/3).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України, для закриття апеляційного провадження у даній справі за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валова 7А на рішення Господарського суду Львівської області від 26.01.204, оскільки таким судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки згаданої особи не вирішувалися. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.12.2021, від 16.06.2022 та від 19.01.2023 зі справи № 914/1334/20.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Конституцією України у статті 41 передбачено, що громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Відповідно до статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частинами другою та третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Предметом позову у цій справі є зобов?язання звільнити (повернути) несформовану земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан шляхом демонтажу торгівельного павільйону (будівлі) та металевого паркану.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 ЦК України. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, які виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва.

Як було зазначено вище відповідачу було видано два паспорти прив`язки стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності: від 17.12.2017 № 102, проектована тимчасова споруда розміром 6м х 5м.; від 20.03.2020 № 175, проектована тимчасова споруда розміром 5,5м х 5,0 м.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №380/6870/ 21 за позовом ФОП Филик В.З. до Виконавчого комітету Стрийської міської ради про визнання неправомірною і скасування відмови, зобов`язання вчинити дії, визнано протиправною та скасовано відмову Виконавчого комітету Стрийської міської ради в продовженні дії паспорта прив`язки тимчасової споруди викладеної у формі листа від 14.04.2021 № 3.13/20. Зобов`язано виконавчий комітет Стрийської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2021 про продовження строку дії паспорта тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_2 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виконавчий комітет Стрийської міської ради рішенням №554 від 02.12.2022 року, вирішив скасувати рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 20 лютого 2020 № 38 «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення на розміщення зовнішньої реклами» в частині надання ФОП Филик В.З. дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності розміром: 5.50x5.0 м по АДРЕСА_2 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі № 380/715/23 за позовом ФОП Филик В.З. до Виконавчого комітету Стрийської міської ради, рішення Виконавчого комітету №554 від 02.12.2022 про анулювання паспорта прив`язки скасовано.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 у справі № 914/242/23 за позовом Фізичної особи підприємця Филик Вікторії Зеновіївни до Стрийської міської ради про визнання права на здійснення підприємницької діяльності у тимчасовій споруді, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023, визнано за ФОП Филик В.З. право на користування тимчасовою спорудою (розміром 6,0 х 5,0 м.) в АДРЕСА_2 ), встановленою згідно паспорта прив`язки №102 від 18.12.2017 для здійснення підприємницької діяльності на період карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та три місяці з дня його/їх закінчення.

Спір в даній справі виник з того, що за результатами розгляду заяви позивачки від 08.12.2020 про продовження строку дії паспорту прив`язки №102, відповідачем не було прийнято жодного рішення.

Судом встановлено, що для здійснення підприємницької діяльності позивачка встановила ТС в м. Стрий на вул. Валова (біля буд. №7-Б), попередньо отримавши паспорт прив`язки №102 від 18.12.2017 для розміщення ТС розміром 6,0х5,0 м. на ділянці площею 56,0 кв.м., не встановлено порушень при розміщенні ТС.

Суд вказав, що представником Стрийської міської ради не долучено жодних належних та допустимих доказів, і такі відсутні в матеріалах справи, які б свідчили про те, що позивачкою демонтовано ТС розміром 6,0х5,0 м., право на встановлення якої їй надано згідно паспорту прив`язки №102 від 18.12.2017 і на місці вказаної ТС розміщено одноповерхову будівлю з ознаками капітального будівництва.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиційного встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиційності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиційності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої справи. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиційності.

Колегія суддів зазначає, що встановлені обставини у вищезазначених судових рішеннях, які набрали законної сили, мають преюдиційний характер.

З наведених судових рішень, колегія суддів робить висновок про правомірність розміщення відповідачем тимчасових споруд, у матеріалах справи відсутні та прокурор не надав доказів на підтвердження того, що відповідачем демонтовано тимчасову споруду та розміщено будівлю з ознаками капітального будівництва.

В акті перевірки і дотримання вимог законодавства за об?ктом земельної ділянки від 09.02.2021 року ГУ Держгеокадастру у Львівській області зазначено:

«На земельній ділянці за адресою по АДРЕСА_2 площею 0,0674 га знаходиться багатоквартирний житловий будинок (ОСББ «Валова 7А»). На частині цієї ж земельної ділянки знаходиться торгівельний павільйон... отже частина даного торгівельного павільйону площею 50м. кв. (0,0050 га) встановлена на земельній ділянці вул. Валова, 7А у м. Стрию»

Водночас, у висновку експерта за результатами проведення комплексної земельно-технічної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 26.05.2023 № 3185-E, встановлено, що на об?єкті торгівельний павільйон, що за адресою: вул. Валова, 7Б у м. Стрий, Львівської області фактично виконано нове будівництво.

Відповідно до положень частин першої - четвертої, шостої - восьмої статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновок експерта у розумінні положень процесуального законодавства є рівноцінним засобом доказування у справі поряд з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його як доказу здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 910/21067/17, від 15.06.2021 у справі № 916/2479/17 та від 04.04.2023 у справі № 908/807/18.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належність доказів це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 зі справи № 910/4055/18, від 16.04.2019 зі справи № 925/2301/14.

Слід зауважити, що відповідач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:007:0004 площею 0,0030 га на АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 09.06.2011. Право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0004 площею 0,0030 га на АДРЕСА_2 підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294059637 від 10.01.2022.

За відповідачем на праві приватної власності зареєстрована нежитлова будівля загальною площею 20,7 кв. м. на АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0030 га з кадастровим номером :06:007:0004.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина четверта статті 41 Конституції України; близькі за змістом приписи викладені у частині першій статті 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18).

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, натомість висновки суду мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відтак, не може існувати розбіжностей у місцезнаходженні торгівельного павільйону, про демонтаж якого просить прокурор, як і відмінностей у доказах, поданих на підтвердження позовної вимоги.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 та постановах Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 04.10.2022 у справі № 914/2476/20, від 08.11.2022 у справі № 917/304/21.

Прокурор, заявляючи вимогу про зобов`язання звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу споруди, не надав суду належних доказів, які б спростували можливе чи потенційне втручання у приватну власність відповідача при виконанні рішення. Відмінні докази, подані на підтвердження позовних вимог в частині розташування споруди без чіткого зазначення в який спосіб має виконуватись таке рішення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі № 320/1889/17-ц зазначає, що знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до ст. 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

У свою чергу, Стрийською міською радою було прийнято рішення № 1710 від 30.03.2023 року «Про затвердження Програми «Впорядкування розміщення тимчасових споруд на території міста Стрия Львівської області».

У п. 9.1 Програми зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду контролю) і державного ринкового нагляду на період дії воєнного стану, введеного указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні".

У зв?язку із неможливістю здійснення заходів контролю та демонтажу масових споруд, які встановлені з порушенням вимог законодавства та підлягають перенесенню, а також враховуючи необхідність наповнення місцевого бюджету, укладення договору з суб?єктами господарювання на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на розміщення тимчасових споруд, здійснюється управлінням комунального майна на термін дії воєнного стану та 6 місяців після його завершення без продовження паспорту прив`язки ТС (п. 9.2 Програми).

Згідно п. 9.3 Програми, перелік ТС, зазначених у п. 9.2 формується управлінням містобудування і архітектури на основі даних моніторингу ТС у місті Стрию (Додаток 1) та подається на розгляд виконавчого комітету міської ради на предмет затвердження. Разом з тим, суб?єктам господарювання, на вибір пропонується місце (локація) для можливого перенесення ТС згідно Додатків 2,3,4,5. У випадку не перенесення тимчасових споруд на інше місце у відведений термін, договір на новий термін не укладається а тимчасова споруда підлягає демонтажу згідно з п.7.1 - 7.14 Програми.

У додатку № 1 вказаної Програми, таблиця 2 «Тимчасові споруди з ознаками капітального будівництва», запис 2, зазначено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Таким чином, у рішенні № 1710 від 30.03.2023 Стрийська міська рада фактично визнала право на користування елементами благоустрою (місце розміщення ТС) ОСОБА_1 комунальної власності на умовах оренди на термін дії воєнного стану та 6 місяців після його завершення без продовження паспорту прив`язки ТС.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів робить висновок про підставність користування ФОП Филик В.З. земельною ділянкою та розміщення на ній ТС, належних, допустимих та достовірних доказів зворотнього прокурор не надав та матеріали справи не містять.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез?ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни б/н від 02.02.2024 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 у справі № 914/585/22 скасуванню.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений судовий збір Фізичною особою-підприємцем Филик Вікторією Зеновіївною при поданні апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню скаржнику за рахунок Львівської обласної прокуратури. Судовий збір, сплачений Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Валова 7А за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 255, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валова 7А від 14.02.2024 (вх. суду № 01-05/482/24 від 15.02.2024) закрити.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни б/н від 02.02.2024 (вх. суду від 06.02.2024 №01-05/370/24) задоволити.

3. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.01.2024 у справі № 914/585/22 скасувати. Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Стрийської міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни про зобов`язання звільнити (повернути) земельну ділянку відмовити.

4. Здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути з Львівської обласної прокуратури (79005, Львівська обл., м. Львів, пр. Шевченка, 17/19, ідентифікаційний код: 02910031) на користь Фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) 2 481,00 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3 721, 50 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 26.04.2024.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М Бойко

суддя Г.Г. Якімець