ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024м. ХарківСправа № 922/452/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" (62405, Харківська обл., Харківський р-н, с. Кутузівка, вул. Шкільна, 4; )
до Вільхівської сільської ради (62431, Харківська обл., Харківський р-н, с. Вільхівка, вул. Центральна, 1; ) , Вільхівської сільської військової адміністрації (62431, Харківська обл., Харківський р-н, с. Вільхівка, вул. Центральна, 1; )
про визнання укладеною угоди про поновлення договору
за участю представників:

позивача Потеряєвої І.А., адвокат, довіреність від 16.10.2023; Кириченко Н.О. директор (особисто);

відповідача 1- Загурської А.В., адвокат, ордер АМ №1080665 від 26.02.2024;

відповідача 2- Загурської А.В., довіреність від 27.02.2024.

ВСТАНОВИВ:

14.02.2024 Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Вільхівської сільської ради та Вільхівської сільської військової адміністрації, в якій просить суд визнати укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, укладеного між Харківською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством "Деметра", посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстрованого в Харківському відділі земельних ресурсів 23.09.2022, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач посилається на ухилення відповідачів від вчинення дій у поновленні договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2024 прийнято позовну заяву (вх.№452/24 від 14.02.2024) Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" до Вільхівської сільської ради та Вільхівської сільської військової адміністрації про визнання укладеною угоди про поновлення договору до розгляду та відкрито провадження у справі №922/452/24. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 13.03.2024.

04.03.2024 через кабінет Електронного Суду від відповідача 2 надійшов відзив (вх.№5798).

У відзиві представник відповідача 2 зазначив, що станом на 23.09.2022, тобто на момент припинення Договору ані відповідач 1, ані відповідач 2 не отримували від позивача листа з проханням продовжити строк дії Договору, у зв`язку з чим останні вважали і продовжують вважати, що Договір припинився на тій підставі, що строк його дії закінчився, як і передбачено умовами самого Договору. Вперше позивач звернувся до відповідача 1 з приводу продовження строку Договору лише 11.11.2022, тобто без дотримання строку, встановленого п. 2.2 Договору. Враховуючи той факт, що позивачем не було виконано умови п. 2.2 Договору та те, що на підставі розділу 4 Договору він припинився у зв`язку із закінченням його строку відповідач 1, розглянувши лист позивача, 21.11.2022 повідомив, що не вбачає підстав для продовження строку дії Договору та зазначив про те, що позивач може отримати земельну ділянку водного фонду у користування лише за результатами участі у земельних торгах, як це передбачено чинним земельним законодавством. Отримавши відмову відповідача 1 в укладенні додаткової угоди до Договору, позивач тривалий час не вживав жодних заходів щодо оскарження такої відмови, що давало відповідачу 1 обґрунтовані підстави вважати Договір припиненим та вживати заходи щодо формування земельної ділянки предмета Договору з метою реалізації права на неї на земельних торгах.

Водночас представник відповідача 2 зазначив, що позивач всупереч умовам Договору та наведеним вище приписам чинного законодавства, звернувся до відповідача 1 пізніше, ніж через місяць з дня закінчення строку Договору, додавши до листа-повідомлення не проект договору, як того вимагає ст. 33 Закону України Про оренду землі, а проект додаткової угоди. Щодо посилання позивача на те, що вчасне звернення було унеможливлене тимчасовою окупацією с. Кутузівка та перебуванням єдиного власника та уповноваженої особи ПСП Деметра за межами Вільхівської громади, представник відповідача звертає увагу, що с. Кутузівка було звільнене від окупантів 28.04.2022 року, а згідно з наданим позивачем висновком спеціаліста психолога, стан здоров`я Кириченко Н.О, який унеможливлював нею вчинення будь-яких дій щодо пролонгації Договору, тривав з 08.04.2022 по 11.08.2022. Тобто, починаючи з 12.08.2022 ПСП Деметра, хоч і з порушенням строку, встановленого Договором, проте у строк, встановлений ст. 33 Закону України Про оренду землі могло вжити заходів щодо повідомлення відповідачів про свій намір щодо пролонгації Договору. Той факт, що в с. Кутузівка Вільхівської сільської ради не функціонує відділення поштового зв`язку Укрпошти жодним чином не свідчить про неможливість вчасного повідомлення позивачів, оскільки останні мають офіційні електронні адреси, куди можна було б надіслати лист-повідомлення. Навіть якщо припустити, що Договір був автоматично поновлений на один рік, то строк його дії після поновлення закінчився б 23.09.2023. При цьому, прошу суд звернути увагу, що за два місяці до закінчення такого строку від позивача так само не надходило жодних повідомлень про його намір укласти договір на новий строк.

Аналогічний відзив 04.03.2024 надійшов через кабінет Електронного Суду від відповідача 1 (вх.№5804 від 04.03.2024).

08.03.2024 через кабінет Електронного Суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№6442 від 08.03.2024).

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що лист-відмову відповідача 1 від 21.11.2022 було отримано на адвокатський запит адвоката Тоботи Ю. в інтересах ПСП Деметра від 14.06.2023 року щодо надання інформації про розгляд заяви ПСП ДЕМЕТРА з питання продовження дії Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 11.11.2022 вх.№1049/03-10. Виключно у відповідь на адвокатський запит від 14.06.2023 Вільхівською сільської радою було направлено відповідь щодо розгляду заяви ПСП Деметра від 11.11.2022. Тобто, вихідна дата листа Вільхівської сільської ради від 21.11.2022 не відповідає дійсності, адже цей лист було складено та підписано більше ніж через 7 місяців від зазначеної дати.

Водночас за твердженнями представника позивача, жодної сесії Вільхівської селищної ради з початку повномасштабного вторгнення не відбулось. На неодноразові телефонні дзвінки керівника ПСП Деметра до селищної ради, було отримано інформацію про відсутність можливості розгляду заяви ПСП Деметра про поновлення договору оренди у зв`язку з неможливістю скликання сесії селищної ради. Таким чином, орендодавець в установлений законодавством строк (протягом місяця) не прийняв рішення та не повідомив орендаря про наявність заперечень щодо поновлення договору. Отже, відповідач рішення про відмову у поновленні договору оренди на новий строк на пленарному засіданні не приймав та крім того відповідь Вільхівської сільської ради надана з порушенням встановленого законом строку.

Представник позивача наголосив, що невчасне звернення з листом-повідомленням про поновлення договору оренди на новий строк пов`язана виключно з повномасштабним вторгненням та окупацією, проведенням бойових дій на території Харківської області, включно з територією земельної ділянки, що є предметом Договору.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 відкладено підготовче засідання на 10.04.2024.

13.03.2024 через кабінет Електронного Суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів (вх.№6872 від 13.03.2024), а саме: накази директора ПСП «Деметра» від 25 березня 2022 року та від 01 січня 2024 року, заяву ПСП «ДЕМЕТРА» від 14.02.2024р., рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 21.02.2024р. №41/20-40-04-05-17.

05.04.2024 через кабінет Електронного Суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вх.№9101 від 05.04.2024), в яких зазначено, що з моменту набрання Законом України №1423-IX від 28.04.2021 року, а саме 27.05.2021 року, земельна ділянка кадастровий номер :01:006:0002 площею 18,992 га, яка розташована за межами населеного пункту за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду Кулиничівської селищної ради, перейшла в комунальну власність територіальної громади в особі Вільхівської сільської ради, а державна адміністрація втратила право розпорядження вказаною земельною ділянкою. У зв`язку з тим, що Харківська районна державна адміністрація не є власником, розпорядником земельної ділянки, не уповноважена укладати договір оренди землі і позовні вимоги до неї не пред`являлись, відповідно Харківська районна державна адміністрація не є відповідачем. Крім того, рішення у даній справі не вплине на права та обов`язки державної адміністрації, тому не залучена у справі у якості третьої особи.

До пояснень представником було додано адвокатські запити до Харківської обласної військової адміністрації від 09.02.2024, Харківської районної військової адміністрації від 21.03.2024 року, Вільхівської сільської ради від 21.03.2024, лист Департаменту агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації №08-30/04/409 від 19.02.2024; лист Харківської районної військової адміністрації №01-41/1509 від 22.03.2024 та лист Вільхівської сільської ради №773/03-11 від 28.03.2024.

В підготовчому засіданні 10.04.2024 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.04.2024.

17.04.2024 через канцелярію суду від директора ПСП "Деметра" Кириченко Н.О. надійшли додаткові пояснення (вх.№10160 від 17.04.2024) в порядку ст.207 ГПК України.

В додаткових поясненнях директор ПСП "Деметра" зазначила, що кожного року на ставку проводилися перевірки різними державними органами і всі вони не виявляли порушень законодавства та умов договору оренди, оскільки позивач вів свою господарську діяльність лише у рамках закону і утримував земельну ділянку у належному стані. Протягом 20 років позивач вчасно сплачували всі податки: орендну плату, платежі за спеціальне використання рибних ресурсів та єдиний податок 4 групи, який сплачують тільки сільськогосподарські підприємства. Щодня позивав заповнював промисловий журнал та журнал обліку вилучення риби рибалками - любителями. До Державного агентства рибного господарства у Харківській області позивач подавав щомісяця звіти про любительський та промисловий вилов риби, а щоквартально подавав розрахунки платежів за спеціальне використання рибних ресурсів. З дозволу державних організацій проводили ремонт гідротехнічних споруд, робили нову водоскидну споруду, спускали воду у ставку та чистили берег ставка. Крім того, позивачем проведені роботи з благоустрою. Позивач зробив пляж для людей, завіз туди 17 камазів піску. Провів освітлення на пляжі, провівши під водою електричний кабель. Встановив пляжні будиночки та альтанки. Місцевим рибалкам дозволявся безкоштовний вилов риби. В 2017 році позивачем була розроблена нова технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та з нормативної грошової оцінки земельної ділянки водного фонду. Земельна ділянка є сформованою та їй присвоєно кадастровій номер. За ПСП Деметра зареєстровано право оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На сьогодні ставок замінований. З проханням про його розмінування позивач звертався до різних державних та благодійних організацій. Йому пообіцяли, але у зв`язку з складною воєнною ситуацією в країні ставок поки що не розмінований. Останні два вибухи були по території ферми позивача, яка розташована біля ставка 05.04.2024. Позивач призупинив господарську діяльність підприємства з 25.02.2022, оскільки після окупації та активних бойових дій офіс, ферма та техніка були повністю зруйновані, а всі землі близько 300 га - заміновані. Після прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів Украйни щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" за №2145-1Х від 24.03.2022, яким до Земельного кодексу Украйни внесено зміни до п.27 "Перехідних положень", позивач вирішив, що договір оренди від 23 вересня 2002 року автоматично пролонгований на рік, оскільки земельна ділянка призначена передусім для рибо - і птицерозведення, що у розумінні позивача відповідає сільськогосподарському призначенню, крім того, до її складу входять пасовища та рілля. Пошти в селищі не було, так як її зруйнували. І тільки у листопаді 2022 року начальник земельного відділу Радіонов Сергій пояснив позивачу по телефону, що позивач повинен подати заяву про пролонгацію договору оренди до сільської ради, що позивач зробив 11.11.2022. Він казав, що це питання буде вирішуватись лише на сесії селищної ради. А оскільки остання сесія збиралась ще у січні 2022 року, то треба зачекати на наступну сесію. Сергій Радіонов казав, що таку офіційну відповідь він позивачу надішле на почту, однак відповіді не було тривалий час. 31.01.2023 приїхавши з Німеччини, директора ПСП "Деметра" відвідала земельній відділ сільської ради, де землевпорядник Вадим Ступка розповів, що відповіді не буде, оскільки ще не скликали сесію. В червні 2023 року позивач звернулася до адвоката Ю. Тоболи, яка 14 червня подала адвокатський запит до сільської ради. Тільки на цей запит відповідач зреагував, надавши листа з відповіддю на звернення від 21.11.2023, якого нібито позивачу було відправлено 21.11.2023. При цьому жодного підтвердження надіслання цього листа не було надано.

Також, як пояснила директор ПСП "Деметра", своїм наказом 25.03.2022 директор позивач призупинила діяльність підприємства та дію трудових договорів, оскільки працювати було нікому на ніде. Підприємство відновило свою діяльність з 01.01.2024 для того, щоб повернули гроші за добрива та дизельне паливо, які підприємство сплатило ще у лютому 2022 року для проведення весняної посівної.

Також позивач зазначає, що ПСП "Деметра" в спірну земельну ділянку вклало значні кошти. Зараз у ставку живе риба, яку випустило до нього підприємство позивача у жовтні 2021 року, сплативши за це власні кошти. Але відповідач перешкоджає позивачу у тому, щоб скористатися результатами своєї праці. Той факт, що ПСП Деметра використовувало ставок за призначенням та фактично здійснювало господарську діяльність з рибальства, підтверджують копії документів, наданих разом з цими поясненнями.

Зокрема, позивач просить приєднати до матеріалів справи підсумкові акти про виконання робіт із вселення водних біоресурсів та робіт, що належать до природоохоронних заходів від 11.10.2021, від 17.11.2020, від 16.05.2019, витяг з журналу обліку вилучення рибних біоресурсів рибалками-любителями, витяг з журналу обліку вилучених водних біоресурсів № 1 (промисловий вилов), додаток до журналу обліку вилучення водних біоресурсів від 11.01.2021, звіт ПСП «Деметра» по любительському рибальству на ставку №2, розташованому біля с. Кутузівка за грудень 2021 року, звіт ПСП «Деметра» по любительському рибальству на ставку, розташованому біля с.Кутузівка за грудень 2021 року, звіт про обсяги вилову водних біоресурсів на 01 січня 2022 року (промисловий вилов), розрахунок платежів за спеціальне використання рибних та інших водних живих ресурсів ПСП «ДЕМЕТРА» за 4 квартал 2021року.

Як стверджує представник позивача, позивач не міг надати суду ці документи раніше з об`єктивних причин, пов`язаних з наслідками окупації. В офісі ПСП Деметра знаходились російські військові, які знищили частину документів підприємства, а частину пошкодили, розкидали по території, змішали з уламками майна.

У зв`язку із зазначеним представник позивача просить поновити строк подання доказів та приєднати до матеріалів справи копії документів, доданих до додаткових пояснень.

З огляду на зазначене, на підставі статей 80 та 119 ГПК України судом було постановлено протокольну ухвалу про прийняття до розгляду додаткових пояснень з додатками.

Всі вищевказані документи судом було прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.04.2024 представник позивача заявила усне клопотання про оголошення перерви для надання можливості надати суду оригінали письмових доказів для дослідження в судовому засіданні.

Присутня в судовому засіданні 17.04.2024 представник відповідачів проти оголошує перерви не заперечувала.

Враховуючи вищевикладене, протокольною ухвалою суду від 17.04.2024 було задоволено усне клопотання представника позивача та оголошено перерву.

Після перерви під час дослідження доказів представник позивача надала суду для огляду оригінал водного паспорту, виготовлений позивачем.

Оскільки вказаний документ представником позивача було надано суду на стадії дослідження доказів, судом в присутності представників сторін під звукозапис було досліджено водний паспорт на спірний об`єкт та повернуто його представнику позивача.

На стадії судових дебатів, присутні в судовому засіданні 17.04.2024 директор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Присутня в судовому засіданні 17.04.2024 представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала та просила суд відмовити в його задоволенні.

Процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу та інформацією з КП "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронного листа.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

З огляду на зазначене, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 17.04.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промову учасників справи у судових дебатах, суд встановив наступне.

23.09.2002 між Харківською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Приватним сільськогосподарським підприємством Деметра (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду (надалі - Договір) (а.с.20-26 т.1).

Відповідно до п.1.1. Договору, орендодавець на підставі розпорядження надає, а орендар приймає у тимчасове довгострокове користування строком на 20 років на умовах оренди земельну ділянку з водного фонду, яка розташована за межами населеного пункту за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду Кулиничівської селищної ради, згідно з планом землекористування, що додасться.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 18,992 га, в тому числі: під водою - 12,7732 га, прибережної смуги - 6,2188 га, яка складається з ріллі - 0,219 га, пасовищ - 4,5993 га, доріг - 0,2543 га, гідротехнічних споруд - 0,5037 га, боліт - 0,6425 га.

На земельній ділянці з водного фонду знаходяться: глухі земляні греблі довжиною 130 та 145 м, шириною по гребеню 4...5 та 5...8 м, максимальною висотою 6,5 м та 4,4 м. Закріплення схилів - біологічне;

- водоскидна споруда з двох залізобетонних труб діаметром 1400 мм, довжиною 20 м в прибережному примиканні греблі та в другому ставку із однієї залізобетонної труби діаметром 1000 мм, довжиною 10 м;

- фактична пропускна спроможність водоскидної споруди - 2.13 (ставок №1) та 0.48 (ставок №2) куб. м/с;

- повний об`єм водойми - 10,9 (ставок №1) та 2,18 (ставок №2).

Грошова оцінка земельної ділянки водного фонду наданої в оренду складає - 102792,80 грн.

Земельна ділянка передається в оренду по Акту прийому-передачі, який оформляється в строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору.

Цей договір підлягає обов`язковій реєстрації в Харківському районному відділі земельних ресурсів та погоджується з державними органами навколишнього природного середовища, видного господарства та районної санітарної служби.

Згідно з п.2.1. Договору, земельна ділянка з водного фонду передається в оренду з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку.

Орендарю надається право проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею за обраним видом використання.

Відповідно п.2.2. Договору, цей Договір укладається строком на 20 років, починаючи з дати його реєстрації.

По закінченні терміну договору орендар має право його пролонгації з орендодавцем, при бажанні що до продовження дії договору на новий термін орендар повинен повідомити орендодавця не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності Договором, законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором.

Орендна плата за земельну ділянку з водного фонду на 1 рік складає у сумі - 1600,45 грн., в тому числі за воду у сумі - 1277,32 грн., за сільськогосподарські угіддя у сумі - 323,13 грн. та вноситься орендарем щомісячно у сумі 133,37 грн. до 1 числа кожного місяця, не пізніше 15 числа на рахунок Кулиничівської селищної ради.

У розмір орендної плати не входить податок на землю. Орендар податок сплачує самостійно. Орендна плата справляється також і у випадках, якщо Орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами договору. Орендар за домовленістю сторін може вносити плату за майбутній період (попередній внесок). Внесення орендної плати на майбутній період можливе на термін не більше 1 року.

У разі припинення або розірвання договору внесена на майбутній період орендна плата повертається орендарю протягом 6 місяців з дня припинення чи розірвання договору.

Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках із моменту:

- зміни умов господарювання, передбачені договором;

- підвищення цін, тарифів, тощо, в тому числі внаслідок інфляційних процесів;

- збільшення розмірів ставки земельного податку.

На будь-яку суму орендної плати, яка не була сплачена у строки, визначені цим договором, нараховуються річні проценти за ставкою 0,1% неоплаченої суми за кожен наступний день, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено (п.2.3.Договору).

У разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду (п.2.4.Договору).

Згідно п.3.2. Договору орендар зобов`язався, зокрема, в 3-ти місячний термін після узгодження цього договору заказати та виготовити водогосподарський паспорт.

Сторони домовляються, що зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін; договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання.

Підставою припинення Договору є закінчення його строку (п.4.Договору).

Згідно п.6. Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по Договору, якщо це невиконання відбулося за обставин, які виникли після укладання Договору внаслідок невідворотних дій надзвичайного характеру, які сторона не могла передбачити (повінь, пожежа та інші явища природи), які призвели до неможливості виконання даного Договору.

Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Виконкомі Кулиничівської селищної ради.

Договір набуває чинності після перенесення меж земельної ділянки в натуру і складання Акту прийому-передачі (п.8.Договору).

Додатки до Договору: План (схема) земельної ділянки, Довідка розрахунку і грошової оцінки земельної ділянки водного фонду та Акт перенесення земельної ділянки в натурі (а.с.27-28 т.1).

Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстровано в Харківському відділі земельних ресурсів 23.09.2002.

Відтак, строк дії Договору до 23.09.2022.

Згідно Акту встановлення в натурі та погодження меж землекористування Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" від 03.09.2002, начальником відділу земельних ресурсів Вакуленко В.Я. в присутності представника землекористувача Кириченко Н.О., представника Кулиничівської селищної ради в особі голови Клока М.І. складено цей акт в тому, що проведено встановлення в натурі зовнішніх меж земельної ділянки Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" на території Кулиничівської селищної ради поблизу с. Кутузівка, наданої в довгострокове користування на умовах оренди. Межі суходольні і в натурі проходять по встановленим межевим знакам (а.с.27 т.1).

17.07.2017 здійснено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки загальною площею 18,992 га, розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, Кулиничівська селищна рада, та присвоєно їй кадастровий номер :01:006:0002, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.29-40 т.1).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.01.2024 №361592985, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0002 зареєстровано 14.08.2017 за Харківською обласною державною адміністрацією на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності №5245-VІ від 06.09.2012. В розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права" орендарем вказаної земельної ділянки значиться Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" на підставі договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, строк дії 20 років, дата державної реєстрації: 14.08.2017 (а.с.41-42 т.1).

27 травня 2021 року набув чинності Закон України від 28.04.2021 року №1423-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".

Згідно роз`яснень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №22-28-0.214-11977/2-21 від 27.09.2021 Щодо окремих питань застосування Закону України від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ, відповідно до пункту 24 розділу X Земельного кодексу України, яким кодекс доповнено Законом України від 28.04.2021 №1423-ІХ), з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім встановлених цим пунктом винятків. Вказані винятки включають, зокрема, вказівку на землі, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій. Національної академії наук України, національних галузевих академій наук) (підпункт а). Також не передаються до комунальної власності землі водного фонду, які підпадають під інші винятки, встановлені пунктом 24 розділу X, зокрема, якщо вони входять до меж об`єктів і територій об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення (підпункт б), перебувають під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності (підпункт д), визначені у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті (підпункт е). В інших випадках землі водного фонду, у тому числі з розташованими на них водними об`єктами, переходять у комунальну власність. Отже, територіальні громади (в особі місцевих рад) можуть розпорядитися водними об`єктами, які знаходяться на землях комунальної власності, шляхом передачі відповідної земельної ділянки в оренду відповідно до законодавства (а.с.43-45 т.1).

Як стверджує позивач, протягом дії договору увесь час сторони належно виконували обов`язки за укладеним Договором, проте у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та окупацією, проведенням бойових дій на території Харківської області, включно з територією земельної ділянки, що є предметом Договору, Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" немало об`єктивних можливостей для повідомлення про бажання продовження дії договору не пізніше ніж за два місяці до його закінчення.

11.11.2022 Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" звернулось до Вільхівського сільського голови з листом, в якому просило продовжити строк Договору на 20 років (а.с.46 т.1).

До листа Приватним сільськогосподарським товариством "Деметра" було додано договір оренди земельної ділянки водного фонду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Листом голови Вільхівської сільської ради №988/03-11 від 21.11.2022 повідомлено позивача про припинення дії договору оренди 23.09.2022 у зв`язку з закінченням його строку та можливості передання земельної ділянки водного фонду в оренду лише за результатами проведення земельних торгів. Також зазначено, що надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта (47-48 т.1).

Як стверджує позивач, лист-відмову відповідача 1 від 21.11.2022 було отримано на адвокатський запит адвоката Тоботи Ю. в інтересах ПСП «Деметра» від 14.06.2023 щодо надання інформації про розгляд заяви ПСП «ДЕМЕТРА» з питання продовження дії Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 11.11.2022 року вх.№1049/03-10. Виключно у відповідь на адвокатський запит від 14.06.2023 Вільхівською сільської радою було направлено відповідь щодо розгляду заяви ПСП «Деметра» від 11.11.2022. Тобто, вихідна дата листа Вільхівської сільської ради від 21.11.2022 не відповідає дійсності, адже цей лист було складено та підписано більше ніж через 7 місяців від зазначеної дати.

Доказів направлення вказаного листа №988/03-11 від 21.11.2022 на адресу позивача відповідачами не надано.

Згідно відповіді від 22.06.2023 №939/03-11 на адвокатський запит б/н від 14.06.2023 за результатами розгляду заяви ПСП "ДЕМЕТРА" про направлення комісії для фіксації заподіяної шкоди підприємству за адресою: с. Кутузівка, вул. Механізаторська, 7, повідомлено, що Вільхівська об`єднана територіальна громада, у тому числі с. Кутузівка, з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України та до початку жовтня 2022 року була районом ведення активних бойових дій та піддавалася масованим обстрілам з боку ворога. Зі змісту заяви ПСП "ДЕМЕТРА" від 01.11.2022 вбачається, що територія ферми останнього за адресою: с. Кутузівка, вул. Механізаторська, 7, неодноразово зазнавала ушкоджень від влучання снарядів, уламкових пошкоджень, внаслідок чого повністю знищене рухоме і нерухоме майно, що знаходилося там. Тобто наведене свідчить про високий ризик забруднення такої території вибухонебезпечними предметами. При цьому, інформація про відсутність небезпеки від вибухонебезпечних предметів для фахівців Вільхівської сільської ради, які залучаються до обстеження пошкоджених об`єктів, відсутня. Вона не надходила до Вільхівської сільської ради ні від уповноважених підрозділів у сфері протимінної діяльності, ні від заявника. З урахуванням наведеного, повідомлено, що комісія Вільхівської сільської ради буде направлена для фіксації заподіяної ПСП "ДЕМЕТРА" шкоди після надходження інформації про відсутність за вказаною адресою небезпеки від вибухонебезпечних предметів для членів комісії (а.с.49-50 т.1).

Листом від 26.06.2023 №65 040-3187/65 123 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області повідомило директора Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра", що після розгляду її листа від 15.06.2023 №6, №20 повідомляє, що на території Вільхівської та Циркунівської селищних рад велися активні бойові дії, тому територія, яка за результатами проведення нетехнічного обстеження на підставі достатніх доказів, визнана такою, що вказані поля вважаються як імовірно забруднені вибухонебезпечними предметами. З урахуванням великої небезпеки для здоров`я та життя людей проводити будь-які роботи на даній території не рекомендовано. Крім того зазначено, що було розроблено та затверджено начальником ХОВА Тимчасовим порядок залучення підрозділів з розмінування та операторів протимінної діяльності до виконання робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів, тому рекомендовано звернутися до Харківської обласної військової адміністрації з метою оформлення заявки на обстеження земельних ділянок.

11.01.2024 представник Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" Крохмальова Я.Е. звернулась до Вільхівського сільського голови з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього (а.с.52-56 т.1), в якому просила поновити строк дії договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного між Харківською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством Деметра від 23.09.2002 та внести зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, а саме: замінити сторону у договорі Харківська районна державна адміністрація на Вільхівська сільська рада; визначити об`єктом оренди цього договору земельну ділянку з кадастровим номером :01:006000002; пункт 2.5 Договору викласти в наступній редакції: Надану земельну ділянку орендар повинен використовувати за цільовим призначенням (з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку).

У вказаному листі представник позивача зазначила, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, Торгово-промислова палата України 28.02.2022 оприлюднила лист від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким зазначила, що воєнні обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Під час проведення воєнних дій на території Харківської області, об`єкт, що є предметом договору, перебував в окупації та зоні активних бойових дій, що не дозволяло користуватися ним. Окрім того, єдиний власник та уповноважена особа ПСП Деметра - Кириченко Наталія Олексіївна перебувала в полоні ворожих військ, після звільнення з якого, евакуювалась за межі території України, у зв`язку з чим підприємство об`єктивно не мало можливості реалізувати право на пролонгацію договору відповідно до п.2.2. Керівник ПСП Деметра Кириченко Наталія Олексіївна, покинула межі Вільхівської громади в якій вона перебувала весь час з моменту повномасштабного вторгнення, та виїхала закордон у зв`язку із загостренням воєнної обстановки в регіоні, та великими ризиками для життя і здоров`я. Вільхівська громада була окупованою з перших днів повномасштабного вторгнення РФ в Україну і деокупована наприкінці квітня 2022 року. Згідно оперативної інформації ГШ ЗСУ 10.05.2022 було деокуповано території Вільхівської громади. Крім того, як вбачається з сайту Вільхівської селищної ради остання сесія, яка мала відбутися 03.03.2022, не відбулася у зв`язку із окупацією. З вищенаведеного ПСП Деметра, маючи бажання про пролонгацію договору, проте, не маючи можливості щодо реалізації цього права про повідомлення орендодавця не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення, через об`єктивні причини, не змогло реалізувати право відповідно шляхом виконання обов`язку у вигляді повідомлення про продовження дії договору.

Водночас представник позивача, посилаючись на п.6 Договору, який включає форс-мажорні обставини, та пп. а п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, зазначила, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельні ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування. Тобто, законодавець передбачив автоматичне поновлення договорів, з урахуванням воєнного стану в крайні та ведення бойових дій.

Як вбачається з листа та опису вкладення в цінний лист, до відповідного листа представником позивача було додано копію договору оренди земельної ділянки водного фонду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копію витягу з ЄРДР щодо перебування в полоні, копію посвідки на тимчасове проживання від 14.07.2022, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, копію договору про надання правової (правничої) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правової (правничої") допомоги.

Листом №01-23/16 від 29.01.2024 начальником Вільхівської сільської військової адміністрації було повідомлено позивача про припинення дії договору оренди у зв`язку з закінченням його строку та можливості передання земельної ділянки водного фонду в оренду лише за результатами проведення земельних торгів.

Не погоджуючись з необґрунтованою відмовою щодо укладання додаткової угоди, ПСП Деметра звертається до суду з позовом про визнання укладеною додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 23.09.2002.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найом разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Отже, майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки з водним об`єктом, є цивільно-правовими та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються також актами земельного та водного законодавства - Земельним кодексом України, Водним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" тощо.

Предметом позову у справі, що розглядається, є зокрема матеріально-правова вимога про поновлення договору оренди землі водного фонду, зокрема на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Питання застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" неодноразово були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, внаслідок чого сформовані як висновки щодо застосування цієї норми права (зокрема, постанови від 22.09.2020 у справі №159/5756/18, від 22.09.2020 у справі №313/350/16-ц, від 31.08.2021 у справі №903/1030/19), так і усталена практика Верховного Суду щодо розгляду цієї категорії спорів.

Як було встановлено судом, 23.09.2002 між Харківською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Приватним сільськогосподарським підприємством Деметра (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, відповідно до п.1.1. якого, орендодавець на підставі розпорядження надає, а орендар приймає у тимчасове довгострокове користування строком на 20 років на умовах оренди земельну ділянку з водного фонду, яка розташована за межами населеного пункту за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду Кулиничівської селищної ради, згідно з планом землекористування, що додасться.

Договір набуває чинності після перенесення меж земельної ділянки в натуру і складання Акту прийому-передачі (п.8.Договору). Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстровано в Харківському відділі земельних ресурсів 23.09.2002.

Відтак, строк дії Договору становить до 23.09.2022.

27.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021, яким було доповнено розділ Х «Перехідні положення» ЗК України п.24, відповідно до якого землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядженнями такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Листом від 19.08.2021 Міністерство аграрної політики та продовольства України повідомило, що п.2 р.2 «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ від 04.11.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками» передбачено, що договори оренди водних об`єктів, укладені в порядку, визначеному законодавством до набрання чинності цим Законом діють у строки та умовах, визначених такими договорами. Поновлення таких договорів здійснюється без проведення земельних торгів у порядку укладення договорів оренди землі.

Відповідно до ч.4 ст.32 ЗУ "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно з абз. 11 п.24 р.Х "Перехідних положень" ЗК України перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності на такі земельні ділянки.

Так, згідно з частинами першою - третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент першого звернення позивачем із заявою про поновлення договору оренди), після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі", при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відтак, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди.

Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини.

При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 11.11.2022 Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра" звернулось до Вільхівського сільського голови з листом, в якому просило продовжити строк Договору на 20 років. До листа Приватним сільськогосподарським товариством "Деметра" було додано договір оренди земельної ділянки водного фонду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як стверджує позивач, лист-відмову відповідача 1 від 21.11.2022 було отримано на адвокатський запит адвоката Тоботи Ю. в інтересах ПСП «Деметра» від 14.06.2023 щодо надання інформації щодо розгляду заяви ПСП «ДЕМЕТРА» щодо продовження дії Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 11.11.2022 року вх.№1049/03-10. Виключно у відповідь на адвокатський запит від 14.06.2023 Вільхівською сільської радою було направлено відповідь щодо розгляду заяви ПСП «Деметра» від 11.11.2022. Тобто, вихідна дата листа Вільхівської сільської ради від 21.11.2022 не відповідає дійсності, адже цей лист було складено та підписано більше ніж через 7 місяців від зазначеної дати.

Згідно листа голови Вільхівської сільської ради №988/03-11, датованого 21.11.2022, відповідачем 1 повідомлено позивача про припинення дії договору оренди 23.09.2022 у зв`язку з закінченням його строку та можливості передання земельної ділянки водного фонду в оренду лише за результатами проведення земельних торгів. Також зазначено, що надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта.

Водночас, за змістом положень Закону України «Про оренду землі», норм частини першої статті 123 Земельного кодексу України, пункту 34 частини першої статті 26, частини першої та другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення відповідача про відмову позивачу у продовженні оренди земельної ділянки повинно було прийняте на пленарному засіданні сесії ради протягом місяця після отримання звернення про поновлення договору оренди землі.

Доказів того, що відповідач 1 у порядку встановленому Законом у місячний строк розглянув надісланий позивачем лист-повідомлення про поновлення Договору та надіслав позивачу лист №988/03-11 від 21.11.2022 про відмову в поновленні та припинення дії Договору оренди з використанням засобів поштового зв`язку чи у інший спосіб матеріали справи не містять. Відповідачами таких доказів надано не було.

З огляду на зазначене, суд відхиляє твердження відповідачів про те, що отримавши відмову відповідача 1 в укладенні додаткової угоди до Договору, позивач тривалий час не вживав жодних заходів щодо оскарження такої відмови, що давало відповідачу 1 обґрунтовані підстави вважати Договір припиненим та вживати заходи щодо формування земельної ділянки предмета Договору з метою реалізації права на неї на земельних торгах, оскільки відповідачами не надано жодного доказу того, що відповідач 1 чи відповідач 2 хоча б намагався надіслати позивачу у встановлений Законом строк відповідний лист-відмову або повідомити останнього про прийняте рішення в інший спосіб.

В подальшому, 11.01.2024 представник Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" Крохмальова Я.Е. звернулась до Вільхівського сільського голови з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього, в якому просила поновити строк дії договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного між Харківською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством Деметра від 23.09.2002 та внести зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, а саме: замінити сторону у договорі Харківська районна державна адміністрація на Вільхівська сільська рада; визначити об`єктом оренди цього договору земельну ділянку з кадастровим номером :01:006000002; пункт 2.5 Договору викласти в наступній редакції: Надану земельну ділянку орендар повинен використовувати за цільовим призначенням (з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку). До листа представником позивача було додано копію договору оренди земельної ділянки водного фонду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копію витягу з ЄРДР щодо перебування в полоні, копію посвідки на тимчасове проживання від 14.07.2022, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, копію договору про надання правової (правничої) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правової (правничої") допомоги.

Листом №01-23/16 від 29.01.2024 начальником Вільхівської сільської військової адміністрації було повідомлено позивача про припинення дії договору оренди у зв`язку з закінченням його строку та можливості передання земельної ділянки водного фонду в оренду лише за результатами проведення земельних торгів.

Як зазначено вище, повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

Водночас, у зв`язку з розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

В подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, дія воєнного стану продовжувалась та діє на дату розгляду цієї справи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

06 квітня 2022 року опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24.03.2022 №2145-IX, який набув чинності 07.04.2022.

Вказаним Законом Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28, які урегульовують більшість питань щодо використання земель сільськогосподарського призначення для виробництва сільськогосподарської продукції та розміщення відповідної виробничої інфраструктури.

Зокрема, згідно з п.п.1 п.27 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема, вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель", щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення:

а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування;

б) приватної власності.

Таким чином, положення п.п.1 п.27 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу України врегульовує земельні відносини під час дії воєнного стану щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування та приватної власності.

Вказана норма не передбачає вимог врахування мети передання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Автоматичність поновлення зазначених договорів означає, що ні їх сторони, ні органи влади не вживають ніяких дій щодо забезпечення їх поновлення. Факт їх поновлення підтверджується двома обставинами: закінченням дії таких договорів після дати введення воєнного стану, тобто, після 24 лютого 2022 року, та в силу пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, який введений у Кодекс Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану».

Таким чином, на підставі цих обставин зазначені договори щодо використання земель, дія яких за такими договорами мала бути припинена після 24 лютого 2022 року, не втрачають свою чинність і продовжують діяти ще протягом одного року.

Ці положення Закону втратили чинність 19 листопада 2022 року, коли набув чинності Закон України від 09 жовтня 2022 року № 2698-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель».

Аналіз наведених положень ЗК України дає підстави для висновку, що в період із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року договори оренди земельної ділянки були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу. Відповідна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №563/376/22-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, спірну земельну ділянку з водного фонду було надано позивачу за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду Кулиничівської селищної ради (населені пункти якої в листопаді 2020 року було приєднано до Вільхівської сільської ради).

Відтак, оскільки строк дії спірного Договору оренди закінчувався 23.09.2022, то відповідно до п.п.1 п.27 розд. X «Перехідні положення» ЗК України він вважається поновленими на один рік без волевиявлення сторін, тобто до 23.09.2023.

Вищезазначене спростовує твердження відповідачів про те, що приписи п.27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України стосуються виключно договорів оренди землі сільськогосподарського призначення, які передані в користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і той факт, що земельна ділянка, яка була предметом Договору, віднесена до земель запасу сільськогосподарського призначення та водного фонду, а також вміщувала рілля і пасовища, що є земельними ділянками сільськогосподарського призначення, жодним чином не свідчить про можливість застосування до орендних правовідносин між позивачем і відповідачами положень п. 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, оскільки згідно з п. 2.1 Договору земельна ділянка передається в оренду з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку, а не для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, з урахуванням автоматичного поновлення Договору в силу п.п.1 п.27 розд. X «Перехідні положення» ЗК України позивачем завчасно була подана заява про продовження терміну дії Договору.

Суд зауважує на тому, що дії сторін тягнуть за собою певні наслідки. Отже, дії орендодавця, які полягали у відсутності відмови на звернення орендаря про поновлення договору оренди землі, її своєчасного направлення орендарю, дійсно могли викликати обґрунтовані та правомірні очікування у орендодавця на поновлення договору оренди на новий строк.

Суд звертається до практики Європейського суду та зазначає, що у рішенні у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" ЄСПЛ зазначив, що законними очікуваннями є очікування на законних підставах продовження терміну дії договору оренди, і це очікування є складовою частиною права власності заявника, наданого йому за договором оренди.

ЄСПЛ дійшов висновку, що заявник мав право, принаймні, очікувати на законних підставах, що він зможе продовжити термін дії договору, і таке очікування можна вважати в цілях застосування положень статті 1 Першого протоколу до конвенції складовою частиною його права власності, наданого йому за договором оренди.

Матеріали справи свідчать, що орендар розпочав процедуру оформлення необхідних документів для належного продовження орендних правовідносин.

Так, в 2017 році позивачем була розроблена нова технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та з нормативної грошової оцінки земельної ділянки водного фонду.

Наявність розробленої 29.06.2017 технічної документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Однак, як зазначено вище, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року (із змінами та доповненнями), з 24.02.2022 року по 28.04,2022 року с. Кутузівка, Вільхівської сільської територіальної громади, Харківського р-ну. Харківської області перебувало під тимчасовою окупацією російської федерації.

З 28.04.2022 по 01.09.2022 с. Кутузівка, Вільхівської сільської територіальної громади, Харківського р-ну, Харківської області знаходилось у зоні активних бойових дій.

Відповідно до вказаного Переліку вся територія Вільхівської сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області з 01.09.2022 по теперішній час відноситься до території можливих бойових дій.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.

Військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування.

На виконання Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 01.10.2022 №680/2022 "Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Харківській області" створено Вільхівську сільську військову адміністрацію Харківського району Харківської області.

Отже, здійснення правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами комунальної власності з 01.10.2022 Вільхівська сільська військова адміністрація приймає в інтересах відповідної територіальної громади відповідно до Закону.

Очевидно, що внаслідок вказаних обставин, ані орендар - Приватне сільськогосподарське товариство "Деметра", ані орендодавець - Вільхівська сільська рада об`єктивно не мали можливості у період до закінчення строку дії договору вчинити всі необхідні дії, спрямовані на виготовлення і збір усіх необхідних документів для продовження орендних відносин.

Вищезазначене не може бути не враховано судом при розгляді спірних правовідносин.

Як встановлено та зазначено вище, позивачем було здійснено дії з виготовлення технічної документації земельної ділянки. Земельна ділянка сформована та зареєстрована як об`єкт цивільних прав, що підтверджується відповідним витягом з Державного земельного кадастру.

При цьому, твердження відповідачів про те, що орендар зволікав з переоформленням договору оренди на новий строк суперечать дійсним обставинам справи.

Разом з цим суд приймає до уваги, що єдиний власник та уповноважена особа ПСП «Деметра» ОСОБА_1 перебувала в полоні російських військ, після звільнення з якого покинула межі Вільхівської громади, в якій вона перебувала весь час з моменту повномасштабного вторгнення, та виїхала закордон у зв`язку із загостренням воєнної обстановки та ризиками для її життя і здоров`я.

Згідно висновку спеціаліста психолога, на основі психологічного обстеження - Кириченко Н.О., яке проведено 16.01.2023, спеціалістом психологом ОСОБА_2 встановлено, що страждання Кириченко Н.О., ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 08,04.2022 по 11.08.2022 носили характер травматичного стресу, руйнівна сила якого мала наслідки психічної травми важкого ступеню прояву та високої інтенсивності, є причиною проявів посттравматичного стресового розладу та тривожно-депресивного розладу у даний період часу, та є тривалим (стресові переживання тривалістю більше ніж один місяць).

Надаючи оцінку запереченням відповідачів про відсутність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки через відсутність паспорту водного об`єкту суд зазначає про наступне.

Згідно зі статтею 51 Водного кодексу України, у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України.

Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт.

Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта.

Порядок розроблення паспорта водного об`єкта затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18 березня 2013 року № 99.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, замовником робіт із розроблення паспорта водного об`єкта є його орендодавець .

Водночас, Типовим договором оренди водних об`єктів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 2013 року №420, визначено, що організація розроблення паспорта водного об`єкта та відповідні витрати можуть бути покладені на орендодавця або орендаря.

З огляду на викладене, виготовлення паспорта об`єкта водного фонду, в першу чергу, покладається на орендодавця. За згодою між сторонами договору оренди, передбаченою у відповідному договорі, таке зобов`язання може взяти на себе та виконати орендар.

Так, згідно п.3.2. Договору орендар зобов`язався, зокрема, в 3-ти місячний термін після узгодження цього договору заказати та виготовити водогосподарський паспорт.

Паспорт спірного об`єкта водного фонду був розроблений позивачем, що було встановлено у судовому засіданні 17.04.2024 в присутності представників сторін.

Виготовлення нового паспорту, його перегляд чи коригування саме позивачем сторони умовами Договору чи додатковими угодами до нього не передбачили.

Претензій щодо відсутності відповідного паспорту, тобто не виконання п.3.2. Договору, відповідач 1 до позивача на протязі 20-ти років не пред`являв. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Сам відповідач - Вільхівська сільська військова адміністрація не заперечує, що остання може виступити замовником розроблення паспорта спірного водного об`єкта.

Отже, за висновком суду відсутність паспорта об`єкта водного фонду, який знаходиться на земельній ділянці, право оренди, на яку має позивач, не можуть бути безумовною підставою для відмови у визнанні права оренди на земельну ділянку.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про те, що паспорт водного об`єкта може бути виготовлений, переглянутий чи коригований пізніше та його відсутність станом на день звернення позивача із заявою про поновлення Договору не впливає на можливість поновлення такого Договору.

Суд також зазначає, що частиною 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками" передбачено, що договори оренди водних об`єктів, укладені в порядку, визначеному законодавством, до набрання чинності цим Законом діють у строки та на умовах, визначених такими договорами.

Поновлення таких договорів здійснюється без проведення земельних торгів у порядку укладення договорів оренди землі.

Сторони договорів оренди водних об`єктів, договорів оренди земельних ділянок під водними об`єктами, укладених до набрання чинності цим Законом, які не містять умов щодо розміру орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований водний об`єкт, або щодо розміру орендної плати за водний об`єкт, зобов`язані визначити такі умови протягом року з дня набрання чинності цим Законом.

Суд зауважує на тому, що приймаючи рішення суд має зважувати обставини справи та приймати рішення, крім іншого, керуючись принципом справедливості та дотримуватись балансу інтересів.

Суд враховує те, що позивач як орендар, користуючись земельною ділянкою з 2002 року, належним чином виконував свої обов`язки, сплачував орендну плату, утримував орендовану земельну ділянку в належному стані та вчиняв дії з її благоустрою. Доказів протилежного відповідачі не надали.

Як встановлено та зазначено вище, протягом встановленого законом строку та маючи правомірні та обґрунтовані очікування позивач звернувся із заявою для продовження дії договору оренди на новий строк. Земельна ділянка використовувалась для рибогосподарських потреб, що входить до сфери діяльності орендаря.

За змістом статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Норма пункту 1 статті 1 Протоколу сформульована комбіновано: перше речення забезпечує власникові "позитивну свободу" - право на мирне володіння майном; друге - "негативну свободу", тобто свободу від втручання в його права стосовно власного майна з боку третіх осіб (насамперед держави).

Гарантоване першим реченням пункту 1 статті 1 Першого протоколу "право володіти своїм майном" означає визнання за власником повноти влади на здійснення будь-яких можливих дій, які не заборонені законом і які не порушують права третіх осіб стосовно свого майна.

Друге речення пунктів 1-2 статті 1 Першого протоколу визначає види втручання в дане право: позбавлення майна і контроль з боку держави за його використанням, відмінності між якими неодноразово виступали у якості предмету дослідження Європейським Судом з прав людини.

Розв`язуючи спірні відносини у даному випадку, суд зазначає, що важливим є забезпечення справедливого балансу інтересів учасників справи.

У даному випадку необхідно дослідити критерії контролю держави за використанням майна відповідно до спільних інтересів.

Частина 2 статті 1 Першого протоколу наділяє державу правом забезпечувати виконання таких законів, які їй представляються необхідними для здійснення контролю над використанням власності відповідно до спільних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів або штрафів.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про те, що відмова позивачу у поновленні договору оренди не може бути розцінена як дотримання балансу інтересів.

Суд звертає увагу на те, що повторна спроба передачі спірної земельної ділянки в оренду під час війни та в умовах воєнного стану значно утруднена.

Так, обставини сьогоднішнього дня не можуть бути залишені поза увагою суду, а саме: земельна ділянка розташована на території Харківського району Харківської області, який є ділянкою можливих бойових дій та періодично перебуває під обстрілами.

Разом з цим, як було встановлено судом, на сьогодні ставок ймовірно замінований. З проханням про його розмінування позивач звертався неодноразово до державних та благодійних організацій, але у зв`язку з складною воєнною ситуацією в країні ставок поки що не розмінований. Вказані обставини відповідачами не спростовані та доказів протилежного не надано.

Ці обставини дозволяють дійти обґрунтованих припущень про те, що пошук нового орендаря земельної ділянки значно утрудниться та не відомо який час знадобиться для укладення нового договору оренди за відсутності бажаючих кандидатів взяти її в оренду. При цьому, відсутність орендаря, належного догляду та утримання земельної ділянки призведе до втрати цінності та привабливості такої ділянки.

Разом з цим, наявність укладеного договору оренди призведе до надходжень до бюджету орендної плати та утримання і збереження земельної ділянки в належному стані.

При цьому суд також враховує, що саме позивач протягом 20 років сумлінно виконував умови Договору, використовував спірну земельну ділянку для рибо- і птице розведення відповідно пункту 2.1 Договору. Згідно до розробленого позивачем та погодженого з Державним управлінням охорони навколишнього середовища в Харківській області, Головнім Державним управлінням охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Харківській області і затвердженого Державним агентством рибного господарства України режиму рибогосподарської експлуатації ставок регулярно зариблявся. Про це свідчать підсумкові акти про виконання робіт із вселення водних біоресурсів та робіт, що належать до природоохоронних заходів, які підписували представники Держрибагенства України, територіального органу рибоохорони, територіального органу Держекоінспекціі та місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Останні роки до 2021 року ці акти підписував голова Кулиничівської сільської ради - Романов МЛ., а у 2021 році - заступник голови Вільхівської сільської ради - Романов М.І. Кожного року на ставку проводилися перевірки державними органами і всі вони не виявляли порушень законодавства та умов Договору оренди. Протягом 20 років позивач вчасно сплачував орендну плату, платежі за спеціальне використання рибних ресурсів та єдиний податок 4 групи. Щодня позивач заповнював промисловий журнал та журнал обліку вилучення риби рибалками - любителями. До Державного агентства рибного господарства у Харківській області позивач подавав щомісяця звіти про любительський та промисловий вилов риби, а щоквартально подавав розрахунки платежів за спеціальне використання рибних ресурсів.

Вказане підтверджується матеріалами справи, зокрема, та не спростовано відповідачами.

Отже, при прийнятті рішення у даній справі також потрібно враховувати і суспільні інтереси в умовах воєнного стану.

Суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі", викладені у численних постановах щодо необхідності надсилання орендодавцю проекту додаткової угоди.

Однак, саме по собі (фактично формальне) не звернення позивачем до закінчення дії Договору із проектом додаткової угоди до відповідача, вже за наявності у позивача листа відповідача з відмовою у його поновленні на новий строк, з урахуванням викладеного вище, не може у спірних правовідносинах бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Суд зауважує на тому, що відповідач об`єктивно ознайомлений із типовою формою цього договору і міг і на етапі звернення позивача з позовом до суду ознайомитись зі змістом запропонованої позивачем редакції, викласти свої заперечення і пропозиції.

Разом з цим, п.2.3. Договору сторонами було погоджено, що розмір орендної плати за земельну ділянку з водного фонду на 1 рік складає у сумі - 1600,45 грн., в тому числі за воду у сумі - 1277,32 грн., за сільськогосподарські угіддя у сумі - 323,13 грн. та вноситься орендарем щомісячно у сумі 133,37 грн. до 1 числа кожного місяця, не пізніше 15 числа на рахунок Кулиничівської селищної ради.

Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках із моменту:

- зміни умов господарювання, передбачені договором;

- підвищення цін, тарифів, тощо, в тому числі внаслідок інфляційних процесів;

- збільшення розмірів ставки земельного податку.

Суд зазначає, що після виготовлення відповідачем нового паспорту водного об`єкта (у разі встановлення такої необхідності), що є обов`язком останнього (якщо сторони не дійдуть згоди про інше), на позивача буде покладено обов`язок зі сплати орендної плати за водний об`єкт у визначеному розмірі з моменту визнання Договору поновленим, що жодним чином не порушує інтересів відповідача.

Жодних інших заперечень щодо умов проекту додаткової угоди відповідачами висловлено не було.

Запропонована позивачем редакція додаткової угоди відповідає вимогам земельного, водного законодавства, Типовому договору оренди в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2021 №572.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатись законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

ЄСПЛ наголошував, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Поновлення договору оренди землі у судовому порядку, у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків. Належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, від 15.01.2019 у справі №922/1464/18, від 19.03.2019 у справі №908/2484/17.

Про такий спосіб захисту вказує у своїй постанові і Велика Палата Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №143/591/20.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що суд може захистити порушене право позивача шляхом визнання укладеною Додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002.

При цьому, сторони не позбавлені права і можливості й у подальшому, за необхідності, вносити зміни до Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002.

В цілому суд не вбачає порушення прав відповідача у спірних правовідносинах.

Визнання укладеною Додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002 для позивача має наслідком справдження його "правомірних очікувань" у процедурі поновлення договору оренди, враховуючи, що позивач очевидно поніс грошові витрати, витрачав свій час при розробці технічної документації, формує у нього відчуття стабільності, з огляду на те, що вже тривалий час користується спірною земельною ділянкою і водним об`єктом і здійснює на ній свою господарську діяльність.

При цьому, наразі територія, на якій знаходиться спірна земельна ділянка з водним об`єктом, перебуває у зоні можливих бойових дій, а сам водний об`єкт є імовірно забрудненим вибухонебезпечними предметами, що очевидно негативно впливає на можливість передачі її в оренду.

У даному випадку задоволення позову буде мати наслідком і задоволення суспільного інтересу, оскільки наявність конкретної особи (орендаря), яка зацікавлена у збереженні належного стану спірної земельної ділянки і водного об`єкта, безумовно є важливим.

Суд також враховує, що бюджет селищної ради буде наповнюватись через перерахування позивачем коштів за користування земельною ділянкою і водним об`єктом з моменту визнання договору укладеним (дати набрання судового рішення); не буде згаяний час на проведення торгів, виготовлення нової технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, укладення договору оренди з іншим орендарем (кандидатури якого може і не бути) тощо. І в даному випадку вже сам відповідач зацікавлений у якнайшвидшому виготовленні паспорту водного об`єкта з метою перерахування позивачем коштів у визначеному законодавством розмірі з моменту визнання договору укладеним. Тим паче, що відповідач має виготовити паспорт водного об`єкту у будь-якому випадку, передаючи земельну ділянку з водним об`єктом в оренду.

З огляду на зазначене, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України та з урахування обставин справи, витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача - Вільхівську сільську військову адміністрацію у повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, Суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналізуючи судову практику, на яку посилаються сторони, суд зазначає, що кожен правовий висновок Верховного Суду було оцінено на релевантність в аспекті подібності до правовідносин, що склалися між учасниками цього спору і застосовано судом при прийнятті рішення у цій справі, якщо було встановлено подібність правовідносин. Проте, виходячи з завдань господарського судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні спорів, а не доведенні чи роз`ясненні учасникам провадження змісту постанов суду касаційної інстанції, оцінці правильності розуміння ними висновків суду за результатами розгляду касаційної скарги, враховуючи, що судом була надана відповідь на основні аргументи позову та заперечень щодо нього, суд вважає за недоцільне наводити у судовому рішенні аналіз всієї практики касаційних судів, на яку посилалися сторони.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" до Вільхівської сільської ради, Вільхівської сільської військової адміністрації про визнання укладеною угоди про поновлення договору задовольнити.

Визнати укладеною Додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки водного фонду від 23.09.2002, укладеного між Харківською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством "Деметра", посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстрованого в Харківському відділі земельних ресурсів 23.09.2002, у наступній редакції:

«Додаткова угода

про поновлення Договору оренди земельної ділянки від 23.09.2002 р.

с. Вільхівка «__» ________ 20__ року

Вільхівська сільська рада (ідентифікаційний код 04396667, 62431, Харківська обл., Харківський р-н, с. Вільхівка, вул. Центральна, 1) далі в тексті - «Орендодавець» в особі вільхівського сільського голови Шмиголя Олександра Миколайовича, що діє на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - з однієї сторони, та

Приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра» (Ідентифікаційний код 31827163, 62405, Харківська обл., Харківський р-н, с. Кутузівка, вул. Шкільна, 4) далі в тексті - «Орендар», в особі Директора - Кириченко Наталії Олексіївни, з другої сторони, на підставі статті 792 Цивільного кодексу України, статті 33 Закону України «Про оренду землі» уклали цей Договір про таке:

1. Поновити на 20 (двадцять) років договір оренди земельної ділянки від 23.09.2002 року (далі в тексті - Договір оренди).

2. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди земельної ділянки від 23.09.2002 року та набуває чинності з дня її нотаріального посвідчення в установленому законом порядку.

3. Витрати пов`язані з нотаріальним посвідченням цього Договору, сплачує Орендар.

4. Спори, пов`язані з виконанням умов цього договору, вирішуються в судовому порядку із застосуванням чинного законодавства України, при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цього Договору.

5. Внести зміни до Договору оренди від 23.09.2002 року, а саме:

- замінити сторону у договорі «Харківська районна державна адміністрація» на «Вільхівська сільська рада»;

- визначити об`єктом оренди цього договору земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:000002;

- пункт 2.5 Договору викласти в наступній редакції: «Надану земельну ділянку Орендар повинен використовувати за цільовим призначенням (з метою рибо і птицерозведення та створення місця відпочинку)».

6. Всі інші пункти Договору залишити без змін.

Вільхівський сільський голова _____________

Директор ПСП «Деметра»

Н.О. Кириченко _____________».

Стягнути з Вільхівської сільської військової адміністрації (62431, Харківська обл., Харківський р-н, с. Вільхівка, вул. Центральна, 1; ) на користь Приватного сільськогосподарського товариства "Деметра" (62405, Харківська обл., Харківський р-н, с. Кутузівка, вул. Шкільна, 4; ) суму судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 8 травня 2024 року об 11:45 годині.

Позивачу протягом 5 днів надати суду докази понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "26" квітня 2024 р.

Суддя Т.О. Пономаренко