ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/788/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон"

про стягнення коштів 1 105 385,70 грн., з яких 735 000,00 грн. попередня оплата за непоставлений товар, 67 821,37 грн. пеня, 260 708,50 грн. інфляційні втрати, 41 864,79 грн. 3% річних.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

представники:

23.04.2024 присутні

від позивача: Сідельникова О.Л.

від відповідача: Корсун Р.А.

свідок ОСОБА_1

30.04.2024 присутні

від позивача: не з`явився

від відповідача: Корсун Р.А.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" про стягнення 1 129 687,31 грн., з яких 735 000,00 грн. попередня оплата за непоставлений товар, 59 102,05 грн. пеня, 286 773,21 грн. інфляційні втрати, 48 812,05 грн. 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" (Постачальник) укладено Договір поставки №04 від 04.01.2021, за яким Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю у встановлений строк, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити у встановлений строк мідний емальований провід, в подальшому названий "Товар" в кількості та на умовах, які передбачені цим Договором, а саме - ПЕТ-155, ПЕТД2 - 200, ПЕЕАІ2-Д200А у загальній кількості: ПЕТ-155, ПЕТД2-200 - 20000 кг та ПЕЕАІ2-Д200А - 60000 кг. Товар протягом строку дії цього Договору постачається окремими партіями. Позивач на виконання умов Договору поставки №04 від 04.01.2021 оплатив кошти в якості попередньої оплати за товар 735 000,00 грн. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання по поставці продукції.

01 вересня 2021 року на електронну адресу спрямовано лист щодо виконання умов договору № 04 від 04.01.2021 р. Запропоновано здійснити поставку продукції на суму виконаної попередньої оплати й додано акт звіряння взаємних розрахунків. 21.09.2021 року на електронну адресу ТОВ "ЕЛІЗ" надійшла відповідь вих .№ 349 від 21.09.2021р. щодо відмови у поставці через відсутність заборгованості. 20.12.2022 засобами Укрпошти на адресу ТОВ "Виробниче підприємство "АКВАТОН" була направлена Вимога (без № / без дати), якою ТОВ "ЕЛІЗ" вимагав сплатити заборгованість за договором поставки №04 від 04.01.2021р. з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 1 010 071,00 грн., у тому числі: 735 000,00 грн. основний борг, 45 126,99 грн. - пеня, 26 037,13 грн. 3% річних, 203 907,72 грн. - інфляційних витрат. 11.04.2023р. Позивачем отримана відповідь на вимогу від Відповідача (вих.№ 94 від 06.04.2023р.) з додатками, зі змісту якої підтверджено: укладання договору, виставлення рахунку та його оплату, але відмовлено в її задоволенні в повному обсязі з підстав відсутності заборгованості за непоставку продукції на суму 735 000,00 грн. На підтвердження відсутності заборгованості Відповідачем надано копії видаткових накладних засвідчені підписом та печаткою Відповідача, а саме: видаткова накладна № 125/3-2 від 30.04.2021 р. на суму 163 946,21 грн. (1115,280 кг), та видаткова накладна № 128/3-2 від 30.04.2021 р. на суму 571 053,79 грн. (1730,470кг). На підтвердження дійсності повноважень підписанта наданих видаткових накладних Відповідачем не надано жодної довіреності, про що також не зазначено й у відповіді на вимогу про існування таких доказів, є лише посилання на довіреність № 657 від 20.04.2021 року. Це унеможливлює встановити чи дійсні були повноваження представника ТОВ "ЕЛІЗ" Зубенко П.О., який здійснює доставку закуплених ТОВ "ЕЛІЗ" товарів та доставку виготовленої продукції. Позивач підтверджує, що виписував таку довіреність, на отримання цінностей (Емальпровід ПЕТД 2-200), за рахунком № 298/3-2 від 25.11.2020р., та частково отримав по ній Товар, але постачання за цією довіреністю стосувалося договору №03-01/2020 від 03.01.2020р., посилання на договір відображено в самому рахунку№ 298/3-2 від 25.11.2020р. Відносини за договором №03-01/2020 від 03.01.2020р. не стосуються цього позову. Спір щодо договору №03-01/2020 від 03.01.2020р. розглянуто судом, та 14.06.2022р. винесено рішення, справа №918/1017/21.

Таким чином, Позивач вказує, що відповідно до відомостей бухгалтерського й податкового обліку ТОВ "ЕЛІЗ" не отримувало продукцію, зазначену у наданих ТОВ "ВП "АКВАТОН" №125/3-2 від 30.04.2021р. на суму 163 946,21 грн. та № 128/3-2 від 30.04.2021р. на суму 571053,79 грн., не приймало її на облік та не відображало в бухгалтерському й податковому обліку. Представник ТОВ "ЕЛІЗ" ОСОБА_1 свідчить, що всі надані з відповіддю на вимогу видаткові накладні: № 125/3-2 від 30.04.2021 р. на суму 163 946 грн. 21 коп. (1 115,280 кг), та видаткова накладна № 128/3-2 від 30.04.2021 р. на суму 571 053 грн. 79 коп. (1 730,470 кг). містять підроблені (сфальсифіковані) підписи, які сам ОСОБА_1 не виконував й цю продукцію не отримував.

ТОВ "Виробниче підприємство "АКВАТОН" порушено строки поставки Товару, встановлені п. 3.3. зазначеного договору.

Пунктом 5.3 договорів встановлено: у випадку прострочення поставки Товару, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленої партії Товару за кожен день такого прострочення.

Тому Позивач нарахував Відповідачу 59 102,05 грн. пені за період 12.05.2021 - 12.11.2021, 286 773,21 грн. інфляційних втрат за період травень 2021 року - червень 2023 року, 48 812,05 грн. 3% річних за період з 12.05.2021 по 28.07.2023.

21 серпня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" надійшов відзив на позов, у якому пояснює, що 30.04.2021 ТОВ ВП "Акватон" зі складу в м. Запоріжжі відвантажило ТОВ "Еліз" продукцію загальною вартістю 735000,00 грн. за наступними видатковими накладними: № 125/3-2 на загальну суму 163 946,21 грн. разом з ПДВ; № 128/3-2 на загальну суму 571 053,79 грн. разом з ПДВ. Товар отримано водієм ОСОБА_1 на підставі довіреності №657, виданої ТОВ "Еліз" 20.04.2021.

В січні 2023 року відповідач отримав від позивача вимогу (без номеру і дати) на суму 1010071,00 грн, яка мотивована начебто невиконанням укладеного торонами Договору поставки № 04 від 04.01.2021, а саме непоставкою товару за рахунком № 99/з-2 від 26.04.2021, за яким 27.04.2021 здійснено оплату на суму 735 000,00 грн. Відповідач направив позивачу відповідь на вимогу вих. № 94 від 06.04.2023, в якій повідомив про відсутність заборгованості та надав копії видаткових накладних № 125/3-2 від 30.04.2021 і № 128/3-2 від 30.04.2021. Більше листів (звернень або вимог) від позивача не отримували, що можна вважати свідченням мирного вирішення спору.

Відповідач вважає, що він виконав свої договірні зобов`язання, а тому заборгованість відсутня. Позивач не надав доказів, що спростовують факт поставки за видатковими накладними № 125/3-2 і № 128/3-2 від 30.04.2021.

Крім того, Відповідач вказує, що 19.01.2021 у справі № 918/1017/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз" до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство "Акватон" про стягнення заборгованості в сумі 1 716 574, 88 грн., однією з позовних вимог було стягнення пені, в тому числі за порушення строків поставки за рахунком №99/3-2 від 26.04.2021 на суму 735 000,00 грн і проведеною по ньому оплатою платіжним дорученням № 1247 від 27.04.2021. Пеня нарахована в розмірі 56 705,75 грн на суму боргу 735 000,00 грн. 31.12.2021 до Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1017/21 надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог (вих. № 182 від 22.12.2021). В цій заяві позивач відмовився від стягнення пені, нарахованої за не поставку товару за рахунком № 99/3-2 від 26.04.2021 на суму 735 000,00 грн і проведеною по ньому оплатою платіжним дорученням № 1247 від 27.04.2021. Ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1017/21 від 11.01.2022 заяву про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду, провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 56 705,75 грн - закрито. Оскільки ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1017/21 від 01.2022 провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 56 705,75 грн закрито, повторне звернення з такою вимогою в даній справі (№ 918/788/23) не допускається. зв`язку з наведеним провадження у справі № 918/788/23 щодо стягнення пені в сумі 59 102,05 підлягає закриттю на підставі пункту 4 ч. 1 і ч. 3 ст. 231 ГПК України.

Також Відповідач вважає, що відсутні підстави для нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

11 вересня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зауважує, що зобов`язання з поставки ТОВ "ВП "Акватон" на адресу ТОВ "ЕЛІЗ" продукції у вказаній Відповідачем у відзиві номенклатурі й обсягах виконано не було. Копії видаткових накладних, доданих до відповіді на відзив, є підробленими, оскільки наявний в них підпис повіреної особи - ОСОБА_1 не є його особистим підписом, ним власноруч не виконувався, про що він готовий свідчити в суді. На видаткових накладних відсутня печатка ТОВ "ЕЛІЗ". Зауважує на тому, що з метою запобігання підробкам, ТОВ "ЕЛІЗ" проставляє печатку на видаткових накладних, навіть якщо їх підписано представником за довіреністю. Про цей факт свідчать всі видаткові накладні, які досліджувалися у справі № 918/1017/21, також видаткова накладна № 129/з-2 від 30.04.2021 р. Позивачем заперечується факт постачання продукції за видатковими накладними № 128/З-2 від 30.04.2021р. та № 125/З-2 від 30.04.2021р., й стверджує, що ці первинні документи сфальсифіковані шляхом підроблення невідомою особою особистого підпису представника ТОВ "ЕЛІЗ" ОСОБА_1

30 жовтня 2023 року від ТОВ ВП "Акватон" надійшли заперечення на відповідь на відзив та уточнення до відзиву. Серед іншого вказує, що з пояснень позивача вбачається, що водій ОСОБА_1 забирав товар і обидві накладні. Потім передавав їх в економічний відділ ТОВ "Еліз", в якому на них ставили печатку. Після цього видаткові накладні повертали ТОВ ВП "Акватон". Отже, підписати видаткові накладні з боку ТОВ "Еліз" міг хто завгодно на підприємстві позивача. Підписи директора ОСОБА_2 на виписаних ТОВ "Еліз" довіреностях на отримання товарно-матеріальних цінностей різні та абсолютно не схожі на підписи ОСОБА_2 в договорі, претензії, позовній заяві й інших процесуальних документах. Також не схожі підписи від імені ОСОБА_1 у видаткових накладних, наданих ТОВ "Еліз" у справі № 918/1017/21, і підписи ОСОБА_1 зроблені в той же час у довіреностях і заяві свідка.

До відповіді на відзив позивач додає скріншоти листування між електронними поштовими скриньками ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_1 Проте, Заявка повинна бути надіслана шляхом факсимільного зв`язку на номер 0362 64-05-45 або електронним повідомленням на адресу або поштовим чи кур`єрським відправленням на адресу постачальника в м. Рівне. Про отримання заявки на вимогу покупця надається підтвердження тим же способом, яким була направлена заявка. Датою та часом отримання заявки вважається відмітка про дату та час на факсовому примірнику заявки постачальника, дата та час отримання повідомлення на електронну пошту або отримання відправлення постачальником. Заявка має бути отримана постачальником не пізніше ніж за 10 днів до дати поставки. Заявка надіслана лише на підрозділ постачальника або з порушенням умов, вказаних в цьому договорі, є неналежною та не має наслідків, визначених цим договором і не зобов`язує постачальника поставити товар. Отже, Договором поставки встановлено лише одну електронну адресу для направлення заявок: info@,akvaton.com Одночасно договором чітко прописано, що надіслані лише на підрозділ заявки є недійсними. В порушення п. 3.2 Договору позивач не надсилав заявки належним чином, а саме на визначений в Договорі електронний адрес.

До відповіді на відзив позивач долучив копію заявки на постачання вих. № 430 від 29.09.2021, копію опису вкладення і копію поштової накладної № 629. Дана заявка ніколи позивачем не надсилалась і відповідачем не отримувалась.

Відповідач просить закрити провадження у справі в частині стягнення пені, та у решті вимог у задоволенні позову відмовити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 03.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22 серпня 2023 р. на 10:30 год.

21 серпня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" надійшов відзив на позов, у якому просить закрити провадження у справі в частині стягнення 59 102,05 грн. пені, та у решті вимог у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 22.08.2023 підготовче засідання відкладено на 20 вересня 2023 р. на 10:20 год.

11 вересня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" надійшли наступні документи:

- відповідь на відзив на позовну заяву;

- клопотання про відкладення підготовчого засідання;

- заява про зміну предмету позову;

- клопотання про проведення судових засідань у режимі ВКЗ;

18 вересня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи; клопотання про долучення до справи нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_1 від 15.09.2023, витребування доказів у відповідача.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" 20.09.2023 надійшли заперечення щодо прийняття до розгляду доказів, поданих позивачем разом з відповіддю на відзив.

Ухвалою від 19.09.2023 задоволено заяву позивача про проведення судових засідань у режимі ВКЗ.

У судовому засіданні 20.09.2023 оголошено перерву до 11 жовтня 2023 року на 13:00 год. для надання можливості учасникам справи скористатися процесуальними правами та обов`язками.

Ухвалою від 20.09.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/788/23 на 30 днів до 31 жовтня 2023 року включно.

09 жовтня 2023 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи та подано копію висновку експерта від 19.09.2023 №1521/1537/23-28 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи.

11 жовтня 2023 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" надійшли заперечення проти приєднання до справи поданого відповідачем висновку експерта

Ухвалою від 11.10.2023:

- Прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову (вх.№4410/23 від 11.09.2023).

- З метою підготовки до проведення почеркознавчої експертизи викликано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт id НОМЕР_1 виданий органом 2313) в підготовче засідання 18 жовтня 2023 року на 13:00 год. для відібрання експериментальних зразків підписів.

- Зобов`язано у судове засідання надати суду не менше ніж 15 вільних зразків підписів, зроблених у спірний період (січень - травень 2021 року), та не менше ніж 15 умовно-вільних зразків підписів (до таких оригіналів документів, які містять підпис, можуть належати паспорт особи, нотаріально посвідчені документи, договори, акти, рахунки, накладні, заяви, листи, клопотання, скарги тощо).

- З метою підготовки до проведення почеркознавчої експертизи витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" оригінали видаткових накладних №125/3-2 від 30.04.2021р. на суму 163 946,21 грн. та № 128/3-2 від 30.04.2021р. на суму 571 053,79 грн. Документи необхідно було надати суду у судове засідання 18.10.2023. У разі неможливості надати запитувані документи письмово повідомити про це суд та обгрунтувати причини такого неподання.

- Оголошено перерву у підготовчому засіданні на 18 жовтня 2023 р. на 13:00 год.

У зв`язку з прийняттям до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову, вимоги розглядаються у межах заявлених сум: всього 1 105 385,70 грн., з яких 735 000,00 грн. попередня оплата за непоставлений товар, 67 821,37 грн. пеня, 260 708,50 грн. інфляційні втрати, 41 864,79 грн. 3% річних.

17 жовтня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" надійшло клопотання про повторну перевірку повноважень представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" Корсуна Романа Андрійовича.

18 жовтня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" надійшов лист вих.№16/10/23 від 16.10.2023 із додатками про приєднання до матеріалів справи оригіналів документів, що містять 15 вільних зразків підписів, зроблених у спірний період (січень - травень 2021 року) ОСОБА_1

18 жовтня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" надійшли документи:

- пояснення на клопотання позивача про призначення експертизи;

- клопотання про надання додаткового строку для подання заперечень та уточненого відзиву після зміни предмету позову;

- клопотання про виклик свідка ОСОБА_1 ;

- клопотання про витребування оригіналів доказів, поданих до позовної заяви.

Вказані клопотання долучені до справи.

Ухвалою від 18.10.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" про призначення експертизи задоволено. Призначено у справі №918/788/23 судову почеркознавчу експертизу. На вирішення судової експертизи поставлено наступне питання:

- Чи виконано підпис від імені представника ТОВ "ЕЛІЗ" у видаткових накладних: №125/3-2 від 30.04.2021р. та № 128/3-2 від 30.04.2021р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт id НОМЕР_1 , виданий 22.07.2019 р. органом 2313, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 ), чи іншою особою?

Проведення судової експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6). Витрати з проведення почеркознавчої судової експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ". Зобов`язано позивача та відповідача надавати на вимогу експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали, необхідні для проведення експертизи. Зупинено провадження у справі №918/788/23 на час проведення експертизи.

26 лютого 2024 року до канцелярії суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов супровідний лист 3485/19567-4-23/32 від 21.02.2024, з яким надіслано Висновок судової почеркознавчої експертизи у справі №918/788/23. Також до суду повернуто господарську справу №918/788/23.

Ухвалою від 29.02.2024 поновлено провадження у справі № 918/788/23 з 19 березня 2024 року. Підготовче засідання призначено на 19 березня 2024 р. на 11:30 год.

01 березня 2024 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" адвоката Сідельникової Олени Леонідівни надійшла заява про участь у судових засіданнях по справі 918/788/23 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 04.03.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" адвоката Сідельникової Олени Леонідівни про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/788/23 задоволено.

19 березня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" надійшло уточнене клопотання, у якому просить суд витребувати у ТОВ "Еліз" оригінали письмових доказів для огляду в наступному підготовчому засіданні, а саме:

- договір поставки №04 від 04.01.2021;

- рахунок №99/з-2 від 26.04.2021;

- видаткову накладну №129/з-2 від 30.04.2021;

- довіреність №656 від 20.04.2021;

- рахунок №190/з-2 від 23.07.2020;

- заявку на постачання №430 від 29.09.2021, опис та поштову накладну як докази спрямування заявки на постачання.

Також у клопотанні просить продовжити строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів.

Суд без виходу до нарадчої кімнати, порадившись на місці, ухвалив - відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" про продовження строку підготовчого провадження (про що оголошено протокольну ухвалу та зафіксовано у формулярі/протоколі судового засідання 19.03.2024), оскільки ухвалою від 20.09.2023 уже було продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/788/23 на 30 днів до 31 жовтня 2023 року включно.

Щодо клопотання про витребування оригіналів доказів, суд зазначає, що відповідно до статті 210 "Дослідження доказів" параграфу 3 "З`ясування обставин справи та дослідження доказів" Глави 6 "Розгляд справи по суті" визначено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам. Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу письмових, речових та електронних доказів або протоколів їх огляду, ставити питання експертам. Першою ставить питання особа, за клопотанням якої було викликано експерта.

Таким чином, учасник справи може надати суду оригінали доказів для огляду у судове засідання по розгляду спору по суті.

За наведеного, суд вбачає можливим запропонувати позивачу та відповідачу надати суду для огляду у судове засідання по розгляду спору по суті оригінали доказів, копії яких подані до справи. При цьому, суд не вбачає необхідності оглядати оригінали доказів у підготовчому засіданні.

Відтак, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" про витребування у ТОВ "Еліз" оригіналів письмових доказів належить задоволити частково, та запропонувати ТОВ "Еліз" подати запитувані оригінали доказів для огляду у засіданні під час слухання спору по суті.

У засіданні 19.03.2024 представник ТОВ "Виробниче підприємство "Акватон" підтримав клопотання про виклик свідка ОСОБА_1 , яке було подане 18.10.2023.

На згадане клопотання суд зазначає, що статтею 89 "Виклик свідка" передбачено, що свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. Суд має право зобов`язати учасника справи, який подав заяву свідка, забезпечити явку свідка до суду або його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Якщо свідок без поважних причин не з`явився в судове засідання або не взяв участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд не бере до уваги його показання. В ухвалі про виклик свідка суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Відтак, суд вважає можливим зобов`язати учасника справи ТОВ "Еліз", який подав заяву свідка ОСОБА_1 , забезпечити участь свідка в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Отже, суд без виходу до нарадчої кімнати, порадившись на місці, ухвалив - клопотання представника ТОВ "Виробниче підприємство "Акватон" про виклик у засідання свідка ОСОБА_1 задоволити частково, та зобов`язати учасника справи ТОВ "Еліз", який подав заяву свідка ОСОБА_1 , забезпечити участь свідка в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції (про що оголошено протокольну ухвалу та зафіксовано у формулярі/протоколі судового засідання 19.03.2024).

Ухвалою від 19.03.2024 запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" подати для огляду у засіданні під час слухання спору по суті оригінали письмових доказів, а саме:

- договір поставки №04 від 04.01.2021;

- рахунок №99/з-2 від 26.04.2021;

- видаткову накладну №129/з-2 від 30.04.2021;

- довіреність №656 від 20.04.2021;

- рахунок №190/з-2 від 23.07.2020;

- заявку на постачання №430 від 29.09.2021, опис та поштову накладну як докази спрямування заявки на постачання.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" забезпечити участь в судовому засіданні 23 квітня 2024 року об 11:30 год. свідка ОСОБА_1 в режимі відеоконференції.

Закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 23 квітня 2024 р. на 11:30 год.

У судовому засіданні 23.04.2024 представник позивача позов підтримав. У свою чергу представник відповідача позов не визнав.

Судом досліджені докази по справі.

Суд заслухав свідка у справі ОСОБА_3 .

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 30.04.2024.

30.04.2024 представник відповідача виступив у судових дебатах.

Представник позивача після перерви у засідання не з`явився. Причин неявки не повідомив. Явка учасників для виступу у судових дебатах не визнавалася обов`язковою.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

04 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" (Покупець) укладено договір поставки №04 (арк.с. 11-14).

Згідно п.п. 1.1, 1.2,1.3 договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю у встановлений строк, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити у встановлений строк мідний емальований провід, в подальшому названий "Товар" в кількості та на умовах, які передбачені цим Договором, а саме - ПЕТ-155, ПЕТД2 - 200, ПЕЕАІ2-Д200А у загальній кількості: ПЕТ-155, ПЕТД2-200 - 20000 кг та ПЕЕАІ2-Д200А - 60000 кг. Товар протягом строку дії цього Договору постачається окремими партіями. Безпосередня кількість і асортимент Товару, що підлягає поставці в межах партії, визначається сторонами додатково і вказується в Специфікаціях, які укладаються Сторонами і є не від`ємною частиною цього Договору, або вказується в погодженій сторонами відповідно до умов цього Договору заявці.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що ціна Товару на кожну партію Товару вказується в рахунку, що виставляється Постачальником або в Специфікації. Ціна дійсна до оплати до останнього робочого дня місяця в якому виставлено рахунок або ж підписано специфікацію, якщо інше окремо не вказане в рахунку чи специфікації, якщо інше не передбачено Сторонами. Згідно п. 2.2 Розрахунки по Договору проводяться шляхом безготівкового перерахунку на розрахунковий рахунок Постачальника у обсязі 100% вартості Товару. У відповідності до положень пункту 2.3 договору Покупець зобов`язаний повністю оплатити Товар (вартість партії Товару) до моменту його передачі (100% попередня оплата).

Пунктом 3.3. договору визначено строк поставки партії Товару - 10-14 днів з дня зарахування 100% вартості партії Товару на рахунок Постачальника та за умови своєчасного отримання заявки на партію Товару, якщо інше не передбачено сторонами окремо в Специфікації.

Пунктом 3.6 договорів встановлено базис поставки: склад за місцезнаходженням Постачальника, що відповідає умовам EXW, - склад Постачальника у м. Запоріжжя, відповідно до Інкотермс - 2010.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ "ЕЛІЗ" здійснювалася попередня оплата Товару, згідно наданих рахунків, після чого Товар отримувався уповноваженим представником на складі Постачальника у м. Запоріжжя за адресою: вул. Восточна, 10.

26.04.2021 ТОВ "ВП "АКВАТОН" виставив рахунок № 99/з-2 від 26.04.2021р. на 735 000,00 грн., в тому числі ПДВ 122 500,00 грн. на поставку Товару провід алюмінієвий ПЄЄАІ2- Д200А в кількості 5000,00 кг. (арк.с. 15).

ТОВ "ЕЛІЗ" виконав свої зобов`язання, вчасно здійснивши попередню оплату у розмірі 100% по рахунку № 99/з-2 від 26.04.2021 р. у сумі 735 000 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 122 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1247 від 27.04.2021 (арк.с. 16).

Як вказує Позивач, ТОВ "Виробниче підприємство "АКВАТОН" не виконало свої зобов`язання щодо поставки Товару. Тому сума заборгованості за договором №04 від 04.01.2021 р. складає 735 000,00 грн.

У подальшому, 01 вересня 2021 року на електронну адресу спрямовано лист щодо виконання умов договору № 04 від 04.01.2021 р. Запропоновано здійснити поставку продукції на суму виконаної попередньої оплати й додано акт звіряння взаємних розрахунків. 21.09.2021 року на електронну адресу ТОВ "ЕЛІЗ" надійшла відповідь (вих .№ 349 від 21.09.2021р.) щодо відмови у поставці через відсутність заборгованості (арк.с. 17-20).

20.12.2022р. засобами Укрпошти на адресу ТОВ "Виробниче підприємство "АКВАТОН" була направлена Вимога (без № / без дати), якою ТОВ "ЕЛІЗ" вимагав сплатити заборгованість за договором поставки №04 від 04.01.2021р. з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 1 010 071,00 грн., у тому числі: 735 000,00 грн. основний борг, 45 126,99 грн. - пеня, 26 037,13 грн. 3% річних, 203 907,72 грн. - інфляційних витрат. (арк.с. 21-25).

11.04.2023р. Позивач отримав відповідь на вимогу від Відповідача (вих.№ 94 від 06.04.2023р.) з додатками, зі змісту якої підтверджено: укладання договору, виставлення рахунку та його оплату, але відмовлено в її задоволенні в повному обсязі з підстав відсутності заборгованості за непоставку продукції на суму 735 000,00 грн. На підтвердження відсутності заборгованості Відповідачем надано копії видаткових накладних засвідчені підписом та печаткою Відповідача, а саме: видаткова накладна № 125/3-2 від 30.04.2021 р. на суму 163 946,21 грн. (1115,280 кг), та видаткова накладна № 128/3-2 від 30.04.2021 р. на суму 571 053,79 грн. (1730,470кг). (арк.с. 26-32).

Позивач у позовній заяві наполягав, що відповідно до відомостей бухгалтерського й податкового обліку ТОВ "ЕЛІЗ" не отримувало продукцію, зазначену у наданих ТОВ "ВП "АКВАТОН" №125/3-2 від 30.04.2021р. на суму 163 946,21 грн. та № 128/3-2 від 30.04.2021р. на суму 571 053,79 грн., не приймало її на облік та не відображало в бухгалтерському й податковому обліку.

Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача 735000,00 грн. попередню оплату за непоставлений товар.

Пунктом 5.3 договору встановлено: у випадку прострочення поставки Товару, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленої партії Товару за кожен день такого прострочення.

Позивач нарахував відповідачу 67 821,37 грн. пені за період 15.10.2021 - 13.04.2023.

Посилаючись на ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 260 708,50 грн. інфляційні втрати за період жовтень 2021 року - червень 2023 року, також 41 864,79 грн. 3% річних за період 15.10.2021 - 07.09.2023.

Позивач зауважує, що представник ТОВ "ЕЛІЗ" ОСОБА_1 свідчить, що видаткові накладні N° 125/3-2 від 30.04.2021 р., та N° 128/ 3-2 від 30.04.2021 р., містять підроблені (сфальсифіковані) підписи, які сам ОСОБА_1 не виконував й цю продукцію не отримував. На інших водіїв, працюючих в ТОВ "ЕЛІЗ" у 2021 році, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей й транспортування продукції ТОВ "ВП "АКВАТОН" не видавалися.

Позивач подає до матеріалів справи нотаріально засвідчену заяву від 15.09.2023 р. свідка ОСОБА_1 , який з 2012 року працює в ТОВ "ЕЛІЗ" на посаді водія. (арк.с. 163).

Позивач звернувся до відповідача з проханням надати оригінали видаткових накладних: N° 125/3-2 від 30.04.2021 р., та N° 128/3-2 від 30.04.2021 р., для проведення почеркознавчої експертизи, про що зазначив у відповіді на відзив. Оригінали запитуваних накладних не надано. Такі обставини унеможливлюють отримати позивачем матеріали (зазначені видаткові накладні) для проведення експертизи.

Для з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, а саме - чи є надані відповідачем докази достовірними, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Оскільки підпис власноруч ОСОБА_1 на долучених до відзиву видаткових накладних ним заперечується, встановити чи належить цей підпис саме ОСОБА_1 можливо лише шляхом проведення почеркознавчої експертизи.

Тому ухвалою від 18.10.2023 за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" призначено у справі №918/788/23 судову почеркознавчу експертизу. На вирішення судової експертизи поставлено наступне питання:

- Чи виконано підпис від імені представника ТОВ "ЕЛІЗ" у видаткових накладних: №125/3-2 від 30.04.2021р. та № 128/3-2 від 30.04.2021р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт id НОМЕР_1 , виданий 22.07.2019 р. органом 2313, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 ), чи іншою особою?

Проведення судової експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6). Витрати з проведення почеркознавчої судової експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ". Зобов`язано позивача та відповідача надавати на вимогу експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали, необхідні для проведення експертизи. Зупинено провадження у справі №918/788/23 на час проведення експертизи.

26 лютого 2024 року до канцелярії суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов супровідний лист 3485/19567-4-23/32 від 21.02.2024, з яким надіслано Висновок судової почеркознавчої експертизи у справі №918/788/23. Також до суду повернуто господарську справу №918/788/23.

Згідно висновків експерта: підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться: у графі "Отримав(ла)" у видатковій накладній №125/З-2 від 30.04.2021 та у графі "Отримав(ла)" у видатковій накладній № 128/З-2 від 30.04.2021, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1, 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 05.06.2018 по справі № 904/8972/17.

Позивачем обрано такий варіант поведінки, як повернення суми попередньої оплати товару.

Тому Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду та просить стягнути 735000,00 грн. попередної оплати за товар, який так і не був поставлений.

При цьому, Відповідач наполягає, що 30.04.2021 ТОВ ВП "Акватон" зі складу в м. Запоріжжі відвантажило ТОВ "Еліз" продукцію загальною вартістю 735 000,00 грн. за наступними видатковими накладними: № 125/3-2 на загальну суму 163 946,21 грн. разом з ПДВ; № 128/3-2 на загальну суму 571 053,79 грн. разом з ПДВ. Товар отримано водієм ОСОБА_1 на підставі довіреності №657, виданої ТОВ "Еліз" 20.04.2021.

В матеріалах справи наявна заява свідка ОСОБА_1 , яка засвідчена нотаріусом та долучена судом до матеріалів справи. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 свідчить, що надані у відзиві відповідачем видаткові накладні містять підроблені підписи, які він сам не виконував й цю продукцію не отримував.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заява свідка є доказом, який за умови дотримання вимог процесуального закону щодо її форми, підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами у справі відповідно до статті 86 ГПК України (Постанова КГС ВС від 24.03.2020 у справі №904/1975/19).

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах (ст. 87 ГПК України).

Тобто, обставини поставки товару повинні підтверджуватись письмовими доказами. А саме належним чином оформленими документами бухгалтерського обліку.

Представником відповідача не надано жодних документів, заперечень, пояснень на спростування обставин, зазначених у заяві свідка та не подані будь - які інші докази, що підтверджують поставку товару.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначені в заяві свідка обставини, разом з наявними в матеріалах справи доказами є такими, що дозволяють суду встановити відсутність здійсненої поставки за видатковими накладними, на які посилається відповідач у своєму відзиві.

Для з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, а саме - чи є надані відповідачем докази достовірними, необхідні були спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Оскільки підпис власноруч ОСОБА_1 на долучених до відзиву видаткових накладних ним заперечується, встановити чи належить цей підпис саме ОСОБА_1 можливо було лише шляхом проведення почеркознавчої експертизи.

Тому ухвалою від 18.10.2023 за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" призначено у справі №918/788/23 судову почеркознавчу експертизу. На вирішення судової експертизи поставлено наступне питання:

- Чи виконано підпис від імені представника ТОВ "ЕЛІЗ" у видаткових накладних: №125/3-2 від 30.04.2021р. та № 128/3-2 від 30.04.2021р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт id НОМЕР_1 , виданий 22.07.2019 р. органом 2313, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 ), чи іншою особою?

Проведення судової експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6). Витрати з проведення почеркознавчої судової експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ". Зобов`язано позивача та відповідача надавати на вимогу експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали, необхідні для проведення експертизи. Зупинено провадження у справі №918/788/23 на час проведення експертизи.

26 лютого 2024 року до канцелярії суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов супровідний лист 3485/19567-4-23/32 від 21.02.2024, з яким надіслано Висновок судової почеркознавчої експертизи у справі №918/788/23. Також до суду повернуто господарську справу №918/788/23.

Згідно висновків експерта: підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться: у графі "Отримав(ла)" у видатковій накладній №125/З-2 від 30.04.2021 та у графі "Отримав(ла)" у видатковій накладній № 128/З-2 від 30.04.2021, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Висновок експерта міститься у томі 2 на аркушах справи 21-29.

Отже, суд критично оцінює доводи відповідача щодо поставки товару позивачеві, з огляду на наступне.

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до положень п. п. 2.1 ч. 2 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 року №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити;

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з абз. 1 п. 2.4 Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні і господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, віл імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, обов`язковою умовою, що може бути доказом здійснення господарської операції саме з конкретним контрагентом, є наявність у первинному документі даних про осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку саме цього контрагента та дані, що дають змогу визначити повноваження такої особи на вчинення вказаних дій, особистий підпис вказаної особи.

Касаційний господарський суд в постанові від 29.01.2020 по справі №916/922/19 зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

Відповідно до п. 2.5 Положення, повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно -матеріальні цінності (ТМЦ) згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Таким чином, експертною установою встановлено, що ОСОБА_1 не підписував спірні видаткові накладні №125/З-2 від 30.04.2021 та № 128/З-2 від 30.04.2021. А отже, не отримував товар за згаданими накладними.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували передання товару Відповідачем Позивачеві, суду не надано.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що внаслідок довготривалого невиконання відповідачем свого обов`язку з передачі товару, позивач заявив про небажання продовжувати господарські відносини з відповідачем щодо постачання замовленого товару, тому правовідносини між сторонами є припиненими, а грошові кошти в розмірі 735 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача як такі, що позивач хоче повернути (стягнути).

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 735 000,00 грн. коштів підлягають задоволенню.

Щодо нарахованих 67 821,37 грн. пені суд зазначає наступне.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 3.3. договору визначено строк поставки партії Товару - 10-14 днів з дня зарахування 100% вартості партії Товару на рахунок Постачальника та за умови своєчасного отримання заявки на партію Товару, якщо інше не передбачено сторонами окремо в Специфікації.

Відповідно до п. 5.3 договору у випадку прострочення поставки Товару, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленої партії Товару за кожен день такого прострочення.

ТОВ "ЕЛІЗ" виконав свої зобов`язання, здійснивши попередню оплату у розмірі 100% по рахунку № 99/з-2 від 26.04.2021 р. у сумі 735 000 грн. 00 коп.

01 вересня 2021 року на електронну адресу спрямовано лист щодо виконання умов договору № 04 від 04.01.2021 р. Запропоновано здійснити поставку продукції на суму виконаної попередньої оплати й додано акт звіряння взаємних розрахунків. 21.09.2021 року на електронну адресу ТОВ "ЕЛІЗ" надійшла відповідь (вих .№ 349 від 21.09.2021р.) щодо відмови у поставці через відсутність заборгованості.

29.09.2021 року на адресу Відповідача надсилалася чергова заявка на постачання за вих. №430 від 29.09.2021 р. та Акт звіряння взаємних розрахунків. У заявці передбачено вимога поставити вказаний у заявці товар у строк до 14.10.2021 р. і зазначено за якими договорами й рахунками, а саме: за рахунками № 190/З-2 від 23.07.2020р., № 261/З-2 від 08.10.2020р. та № 298/З-2 від 25.11.2020р. (договір № 03-1/2020 від 03.01.2020 р.) та за рахунком № 99/З-2 від 26.04.2021 р. (договір № 4 від 04.01.2021 р.) Останній день відвантаження Товару, згідно умов договору й зазначеної заявки мав бути не пізніше 14.10.2021 року.

На підставі наведених правових норм та зважаючи на допущене відповідачем порушення Договору, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати пені за порушення умов Договору в силу п. 5.3. договору.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок штрафних санкцій, суд констатує, що він є арифметично правильним у розмірі - 67 821,37 грн. пені за період 15.10.2021 - 13.04.2023.

Щодо клопотання Відповідача про закриття провадження у частині вимог про стягнення 56705,75 грн. пені слід зазначити таке.

Відповідач вказує, що 19.01.2021 у справі № 918/1017/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз" до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство "Акватон" про стягнення заборгованості в сумі 1 716 574, 88 грн., однією з позовних вимог було стягнення пені, в тому числі за порушення строків поставки за рахунком №99/3-2 від 26.04.2021 на суму 735 000,00 грн і проведеною по ньому оплатою платіжним дорученням № 1247 від 27.04.2021. Пеня нарахована в розмірі 56 705,75 грн на суму боргу 735 000,00 грн. 31.12.2021 до Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1017/21 надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог (вих. № 182 від 22.12.2021). В цій заяві позивач відмовився від стягнення пені, нарахованої за не поставку товару за рахунком № 99/3-2 від 26.04.2021 на суму 735 000,00 грн і проведеною по ньому оплатою платіжним дорученням № 1247 від 27.04.2021. Ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1017/21 від 11.01.2022 заяву про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду, провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 56 705,75 грн - закрито. Оскільки ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1017/21 від 01.2022 провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 56 705,75 грн закрито, повторне звернення з такою вимогою в даній справі (№ 918/788/23) не допускається. У зв`язку з наведеним, відповідач вважає, що провадження у справі № 918/788/23 щодо стягнення пені в сумі 59 102,05 підлягає закриттю на підставі пункту 4 ч. 1 і ч. 3 ст. 231 ГПК України.

Суд не погоджується з позицією Відповідача, оскільки згідно наданих Відповідачем до відзиву копій з матеріалів справи №918/1017/21 вбачається, що в останній сума пені була нарахована інша, та заявлена до стягнення за інші періоди. Тобто вимога про стягнення пені у справі №918/1017/21 не була ідентичною з пенею, що нарахована у справі №918/788/23.

Тому відсутні підстави для закриття провадження у цій частині. Відтак, клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині стягнення пені задоволенню не підлягає.

В частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, якщо зобов`язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки в тому числі передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Так, за приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідна правова позиція щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України викладена також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

У постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Щодо розміру та періоду нарахувань інфляційних, суд зазначає наступне.

При перевірці поданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом з`ясовано, що позивач нарахував відповідачу 260 708,50 грн. інфляційні втрати за період жовтень 2021 року - червень 2023 року, також 41 864,79 грн. 3% річних за період 15.10.2021 - 07.09.2023.

Суд здійснив власний розрахунок, використовуючи калькулятор інформаційно-правової системи "LIGA360: Ліга:Закон Юрист" та встановив, що сума інфляційних втрат нарахована позивачем є арифметично вірною.

Отже, позовна вимога в частині стягнення інфляційних втрат підлягає задоволеню в сумі 260 708,50 грн.

Щодо нарахованих 3% річних слід вказати таке.

Позивач заявляє до стягнення 3% річних в сумі 41 864,79 грн.

Суд здійснив власний розрахунок, використовуючи калькулятор інформаційно-правової системи "LIGA360: Ліга:Закон Юрист" та встановив, що сума 3% річних нарахована позивачем є арифметично вірною.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз" обґрунтовані та підлягають задоволенню щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АКВАТОН" грошових коштів в загальній сумі 1 105 385,70 грн., з яких 735 000,00 грн. попередня оплата за непоставлений товар, 67 821,37 грн. пеня, 260 708,50 грн. інфляційні втрати, 41 864,79 грн. 3% річних.

Розподіл судових витрат.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору. Вказав, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть подані додатково. Також викладено прохання судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач не надав попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому, судові витрати понесені позивачем у виді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у сумі 16 580,79 грн.

Сума витрат на оплату почеркознавчої експертизи, яку Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АКВАТОН" має відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Еліз" становить 10 037,16 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АКВАТОН" (33027, Рівненська обл., м. Рівне, бульвар Б. Хмельницького, буд 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз" (69093, м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 9, ) 735 000,00 (сімсот тридцять п`ять тисяч) грн 00 коп. - коштів, перерахованих як попередня оплата за непоставлений товар, 67 821 (шістдесят сім тисяч вісімсот двадцять одну) грн 37 коп. - пені, 260 708 (двісті шістдесят тисяч сімсот вісім) грн 50 коп. - інфляційних втрат, 41 864 (сорок одну тисячу вісімсот шістдесят чотири) грн 79 коп. - 3% річних, 16 580 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят ) грн 79 коп. - судового збору та 10 037 (десять тисяч тридцять сім) грн 16 коп. витрат на оплату почеркознавчої експертизи.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 02 травня 2024 року.

Суддя Бережнюк В.В.