ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.04.2024 Справа №905/557/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №905/557/23

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40081237)

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» (ідентифікаційний код 00176472)

про стягнення штрафу в сумі 57 855,00грн

В С Т А Н О В И В

Стислий зміст і підстави позовних вимог

05.05.2023 шляхом надіслання поштового відправлення Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» (далі - АТ «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» ) про стягнення штрафу в сумі 57 855,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу за залізничною накладною №53964607, що підтверджується комерційним актом №450003/244 від 28.09.2022, наслідком чого є нарахування штрафу на підставі ст.118 Статуту залізниць України.

Заявлені вимоги позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 4, 176, 233 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), статті 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2023 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/557/23; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.03.2024 позовну заяву АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» залишено без руху, оскільки зі змісту позовної заяви вбачалось, що у вступній та резолютивній частині позивач визначає відповідача як Акціонерне товариство «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ЦЗФ», тоді як за її текстом вказує найменування відповідача одночасно як Акціонерне товариство «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ЦЗФ», так і як Акціонерне товариство «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ», а за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що містяться у витягу №514406 від 28.03.2024, який зроблений на запит суду у підсистемі «Електронний суд», встановлено, що найменування відповідача за ідентифікаційний кодом , який зазначений в тексті позовної заяви як ідентифікаційний код відповідача, - Акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ». Позивачу судом надано строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою від 02.04.2024 Господарським судом Донецької області продовжено розгляд справи №905/557/23 з огляду на усунення позивачем встановлених недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.04.2024 на підставі ст. 243 ГПК України внесено виправлення до ухвали Господарського суду Донецької області 15.05.2023 у справі №905/557/23 в частині найменування відповідача, встановлено вважати вірним найменуванням відповідача АТ «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ».

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частин 5 та 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно п.17 гл.1 розд. ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою

Абзацом 5 п.37 гл.2 розд. ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Норми права наведені у редакції, що діяла на момент направлення судом ухвали про відкриття провадження у справі сторонам.

Згідно з розпорядженням №1-р від 30.01.2023 «Про відправку вихідної кореспонденції» рекомендовано суддям та працівникам апарату суду здійснювати відправлення через поштового оператора «Укрпошта» за потребою після вичерпання використання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» тощо) та можливістю фактичної доставки поштового відправлення за місцем призначення.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 сформулював правовий висновок, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов?язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Позивач повідомлений про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали суду від 15.05.2023 на електронні адреси: , , які були зазначенні останнім у вступній частині позовної заяви та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з довідкою про доставку електронного листа, документ доставлено позивачу 15.05.2023.

Відповідач повідомлений про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали суду від 15.05.2023 на офіційну адресу реєстрації підприємства: 85001, Донецька область, Добропільський район, місто Добропілля, вул. Київська, будинок 1. До суду повернулося рекомендоване повідомлення, в якому зазначено, що ухвалу вручено 23.05.2023.

Також останньому ухвала від 15.05.2023 направлялась додатково на адресу електронної пошти: , що зазначена позивачем у вступній частині позовної заяви як електронної пошта відповідача. Згідно з довідкою про доставку електронного листа, документ доставлено відповідачу 15.05.2023.

Представник АТ «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» прийняв телефонограму суду щодо відкриття провадження у справі.

Представник АТ «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» для забезпечення права на ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та для можливості реалізації моїх прав та обов`язків звернувся до суду з клопотанням про внесення даних РНОК?? до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи №905/557/23, перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді.

Означене клопотання судом задоволене, внаслідок чого представник відповідача має доступ до всіх матеріалів справи у електронному вигляді.

За змістом ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін до суду не надходило.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об?єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №3564-IX від 06.02.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Розпорядженням №9-р від 15.04.2022 року «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказом №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою» запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у відділеному режимі, встановлено дистанційний режим роботи.

Рішенням зборів суддів Господарського суду №2 від 13.06.2022 року з метою оптимізації знаходження працівників та відвідувачів у приміщенні суду, в залежності від об?єктивних обставин, пов?язаних із збройною агресією, у тому числі інтенсивністю бойових дій у місті Харкові подовжено обмежений доступ учасників судового процесу до приміщення суду та запропоновано дистанційне спілкування шляхом електронного та поштового листування, телефонування, участі в судових засіданнях в режимі відеоконференцій, подання документів в електронному вигляді із застосуванням підсистеми «Електронний суд».

Розпорядженням суду №6-р від 25.05.2023 продовжено особливий режим роботи Господарського суду Донецької області в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022р. №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов?язків в змішаному режимі (дистанційно в доступному для них місці в межах Україні або в приміщенні суду (за необхідністю та в умовах безпеки), яке дає можливість упродовж робочого часу забезпечувати отримання, оброблення, реєстрацію, відправлення вхідної та вихідної кореспонденції та відправлення правосуддя; зазначено, що приймаючи до уваги наявність загрози життю, здоров?ю учасників судового провадження при перебуванні у приміщенні Господарського суду Донецької області в місті Харкові, учасникам судових засідань рекомендується утриматись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов?язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Приймаючи до уваги введення в Україні воєнного стану, наслідком чого стала дистанційна робота суду у віддаленому режимі, суд розглядає спір в межах розумних строків в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поза межами строків, що визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція учасників процесу

АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» в обґрунтування заявлених вимог посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу накладною №53964607. Зокрема, на станції призначення Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №660 від 28.09.2022, проведено контрольне зважування вагону №62470182 відправленого за накладною №53964607, за результатами якого встановлено, що маса вантажу у вагоні, що вказана відправником в залізничній накладній у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача штраф за невірно зазначену масу та відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду судові витрати.

На підтвердження зазначених у позові обставин позивач надав суду копії: залізничних накладних №№53964607, 46230850; актів загальної форми (форми ГУ-23) №2234т від 25.09.2022, №660 від 28.09.2022; виписки з книги обліку контрольного зважування та перевірки кількості вантажу по станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці; телеграми від 28.09.2023; наказу №76 від 07.02.2022; розпорядження №42 від 30.12.2021; наказу №311 від 01.09.2022; технічного паспорту на ваги №14 ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (витяг); посадових/робочих інструкції працівників станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці; посадових/робочих інструкцій працівників станції Правда Придніпровської залізниці; заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №00176472/2020-001 від 10.03.2020; повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-00176472/2020-0001 від 30.06.2020; повідомлення про зміну інформації щодо Замовника №00176472/2020-0001 від 02.02.2021; повідомлення про прийняття повідомлення про заміну інформації щодо Замовника №48-00176472/2021-0001 від 03.03.2021; договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (витяг); положення про РФ «Придніпровська залізниця», а також оригінал комерційного акту №450003/244 від 28.09.2022; оригінал комерційного акту з відміткою станції призначення №450003/244/23 від 28.09.2022.

В тексті ухвали від 15.05.2023 суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтуються його заперечення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали, та попередив відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала отримана відповідачем органами поштового зв`язку 23.05.2023, електронною поштою - 15.05.2023, представник відповідача має доступ до матеріалів справи у підсистемі «Електронний суд», однак відзиву на позовну заяву не надано.

Враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та достатність часу, наданого учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті спору та подання доказів на підтвердження власних аргументів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом

АТ «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» приєдналось до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, що засвідчено електронним повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-00176472/2021-0001 від 03.03.2021.

Предметом Договору згідно п.1.1 останнього є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з пунктом 1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватись, зокрема, накладною.

У вересні 2022 року зі станції Добропілля РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» на підставі залізничної накладної №53964607 у вагоні №62470182 АТ «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» відправило вантаж - концентрат вугільний, на станцію Правда РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», на адресу ПРАТ «Камет-сталь» (одержувач).

Під час оформлення залізничної накладної №53964607 у вагоні №62470182 - вантажовідправником вказано масу вантажу - 68350кг. Відповідно до розділів 26 та 28 вказаної залізничної накладної маса вантажу визначена вантажовідправником шляхом зважування на вагонних вагах (150 т) заводський №078 ВВЭТ-150-ТД2.

Правильність внесених відомостей до залізничної накладної №53964607 підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідної накладної шляхом накладення електронного цифрового підпису - Бабій Оксана Вікторівна.

28.09.2022 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці у присутності відповідальних осіб складено акт загальної форми ГУ-23 №2234т, відповідно до якого вагон №62470182 відчеплено від групи на ваги.

28.09.2022 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено акт загальної форми ГУ-23 №660, відповідно до якого в присутності ДСЗ Лобова В.Т., прийомоздавальника Косих В.В. та АРВ Плітченко І.П. встановлено: фактична маса брутто вагона склала 88450 кг, тара вагона з ПД 23700 кг. Маса вантажу нетто за ПД 68350 кг. Фактична маса вантажу нетто 64750 кг, що менше документу на 3600 кг.

Відповідно до виписки з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах містяться дані щодо вагона №62470182 відправника АТ «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ»: вантажопідйом. - 70, найменування вантажу - вугілля, брутто - 88450 кг, тара - 23700 кг, нетто по документам - 68350 кг, нетто фактично - 64750 кг, різниця - 3600 кг.

В подальшому на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складений комерційний акт №450003/244 від 28.09.2022. Відповідно до розділу «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» комерційного акту зазначено: « 28.09.2022 проводилось контрольне зважування вагону №62470182, що прибув за відправкою, вказаною на звороті цього акту. За документом значиться вантаж «Вугілля кам`яне марки г-газове, марка Г(Г1) 0-100», насипом, в твердому стані, граничний показник вологості до 12%, маркований та ущільнений скребковим розрівнювачем п`ять борозд повздовжих, вага брутто не вказана, тара - 23700 кг, вага нетто - 68350 кг. При зважування вагону в статичному режимі, у присутності ДСЗ Лобова, АРВ Плітченко, прийомоздавальника Косих на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський №032, що пройшли держповірку 27.09.2022 виявилось вага брутто - 88450кг, тара за документом - 23700 кг, вага нетто - 64750 кг, що менше ваги вказаної в документі на 3600 кг. Навантаження вантажу трапецевидне на рівні бортів, марковано повздовжими борознами. Поглиблень немає, маркування не порушене. Вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. Зав.вантажним двором за штатним розкладом немає».

Комерційний акт підписали: ДСЗ Лобов В.Т., АРВ Плітченко І.П. та прийомоздавальник Косих В.В.

У зв`язку з відсутністю на станції Нижньодніпровськ-Вузол по штатному розпису таких посад, як начальник вантажного району, завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, на підтвердження повноважень підписантів позивачем надано до суду наказ №76 від 07.02.2022 про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційний актів, наказ №311 від 01.09.2022 про внесення змін до наказу №76 від 07.02.2022 про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти.

Згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №14, заводський №032, вид ЗВВТ тензометричні, модифікація ЗВВТ/ ВЭТ-150-ТД.1-ЕП-2-ДП-С станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, якими здійснено переважування, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 26.12.2020, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 6 місяці. Відміткою у паспорті підтверджено, що державна повірка ваг здійснена 27.09.2022.

За досилочною залізничною накладною №46230850 після проведення контрольного зважування вагон №62470182 відправлено на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці.

За результатами перевірки вантажу у вагоні №62470182,що прибув з комерційним актом попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №450003/244 від 28.09.2022, на станції призначення Правда Придніпровської залізниці не було виявлено різниці між даними акту, складеного на попутній станції і фактичною наявністю та станом вантажу, про що зроблена відмітка в розділі «Є» комерційного акту №450003/244 від 28.09.2022. Внаслідок наведеного комерційний акт №450003/244 від 28.09.2022 зареєстровано на станції призначення Правда Придніпровської залізниці під №450003/244/23 від 28.09.2022.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі зважаючи на таке.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу вантажовідправником.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Залізнична накладна №53964607 оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Судом встановлено, що завантаження вагону №62470182 та визначення маси вантажу за залізничною накладною №53964607 здійснено вантажовідправником, правильність відомостей щодо навантаження вагону підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідної накладної шляхом накладення Електронного цифрового підпису - Бабій Оксана Вікторівна.

Таким чином, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладних.

Відповідно до положень статті 52 Статуту залізниць України, на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі, зокрема, прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

У зазначених вище випадках тарні і штучні вантажі видаються залізницею з перевіркою кількості і стану вантажу тільки у пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов`язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць.

У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Стаття 24 Статуту залізниць України передбачає саме право залізниці взагалі перевіряти правильність зазначених вантажовідправником у накладній відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Позивач скористався своїм правом на таку перевірку, разом з тим, стаття 52 Статуту залізниць України передбачає обов`язок для залізниці на перевірку таких відомостей у виключних випадках, які в ній визначені.

Відповідно до частини 1 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом «а» частини 2 статті 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу (ч.3 ст.129 Статуту).

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Актом загальної форми ГУ-23 №660 від 28.09.2022 встановлено, фактична маса брутто вагона склала 88450 кг, тара вагона з ПД 23700 кг. Маса вантажу нетто за ПД 68350 кг. Фактична маса вантажу нетто 64750 кг, що менше документу на 3600 кг.

З матеріалів справи вбачається, що комісійне контрольне зважування вагону №62470182 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці проводилось на підставі акту загальної форми від ГУ-23 №660 від 28.09.2022 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, яким фактично виявлено, що в вагоні №62470182 по документу нетто 68350 кг по вагам нетто 64750 кг, що менш док 3600 кг. тара згідно документа. Вказані дані містяться у виписці з книги обліку контрольних зважувань вагонів.

З метою засвідчення обставин щодо невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу за залізничною накладною №53964607 у вагоні №62470182 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено комерційний акт №450003/244 від 28.09.2022.

Відповідно до розділу «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» комерційного акту зазначено: « 28.09.2022 проводилось контрольне зважування вагону №62470182, що прибув за відправкою, вказаною на звороті цього акту. За документом значиться вантаж «Вугілля кам`яне марки г-газове, марка Г(Г1) 0-100», насипом, в твердому стані, граничний показник вологості до 12%, маркований та ущільнений скребковим розрівнювачем п`ять борозд повздовжих, вага брутто не вказана, тара - 23700 кг, вага нетто - 68350 кг. При зважування вагону в статичному режимі, у присутності ДСЗ Лобова, АРВ Плітченко, прийомоздавальника Косих на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський №032, що пройшли держповірку 27.09.2022 виявилось вага брутто - 88450кг, тара за документом - 23700 кг, вага нетто - 64750 кг, що менше ваги вказаної в документі на 3600 кг. Навантаження вантажу трапецевидне на рівні бортів, марковано повздовжими борознами. Поглиблень немає, маркування не порушене. Вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. Зав.ватнажним двором за штатним розкладом немає».

Зі змісту комерційного акту №450003/244 від 28.09.2022 вбачається, що маркування вагону №62470182 не порушено. Доказів протилежного відповідач суду під час розгляду справи не надав.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Таким чином, існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме: шляхом зважування на вагах; підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом; розрахунковим методом; за обміром; умовно.

Порядок та способи визначення маси вантажу наведено у Правилах приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21 листопада 2000 року №644, що за своїм змістом кореспондується зі статтею 37 Статуту залізниць України.

Згідно з п.п. 5,7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

АТ «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» визначило вагу вантажу у накладній №53964607 шляхом зважування на вагонних вагах (150 т) заводський №078 ВВЭТ-150-ТД2.

Контрольне комісійне зважування позивачем здійснено на 150т електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол, які були справними та згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) заводський №032 належним чином повіреними.

Наведені вище обставини свідчать, що вантажовідправник визначив масу вантажу у вагоні таким же самим способом (шляхом зважування на вагах), як і Залізниця. Означений спосіб не передбачає вивантаження вугілля з вагону під час зважування.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, у наведеному пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акту й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акту.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.64 та ч. 3 ст.65 Господарського кодексу України підприємство як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акту.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/15, а також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.08.2019 у справі №905/2360/18, від 21.05.2018 у справі №916/2001/17, від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

Як свідчать досліджені судом матеріали справи, комерційний акт №450003/244 від 28.09.2022 підписали: робітники станції - ДСЗ Лобов В.Т., АРВ Плітченко І.П. та прийомоздавальник Косих В.В .

Наказом №76 від 07.02.2022 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів призначено відповідальних осіб, які мають право підпису в комерційних актах, складених на станції Нижньодніпровськ-Вузол згідно Статуту Залізниць України: інженери Жукова Д.М., Дьяченко А.М. , приймальник поїздів Кокошинська В.М. , агенти з розшуку вантажу та багажу Плітченко І.П. , Кузьміч Т.І. , прийомоздавальники вантажу та багажу Вовк М.І. , Заїка С.Б. , Здор Ю.Ю. , Кротюк Т.О. , Ніколаєнко Л.І. , Петренко Н.М. , Рогозіна А.Л. , Симоненко Р.Г .

З даним наказом ознайомлені агенти з розшуку вантажу та багажу, у тому числі й Плітченко І.П .

Наказом №311 від 01.09.2022 «Про внесення змін до наказу №76 від 07.02.2022 про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти», у зв`язку з направлення на станцію Нижньодніпровськ-Вузол зі станції Нижньодніпровськ прийомоздавальника вантажу та багажу Косих В.В. для виконання посадових обов`язків, пункт 1 наказу №76 від 07.02.2022 доповнено наступним реченням: прийомоздавальник вантажу та багажу Косих В.В .

З даним наказом ознайомлено прийомоздавальника вантажу та багажу Косих В.В .

Повноваження заступника начальника станції Лобова В.Т. на підписання комерційного акту підтверджуються посадовою інструкцією заступника начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол, реєстраційний №ДС-ПІ-036/1, затвердженої 26.09.2022.

Таким чином, суд приходить до висновку, що комерційний акт №450003/244 від 28.09.2022 складений та підписаний з додержанням вимоги трьох підписів особами, повноваження яких підтверджені матеріалами справи.

Суд вважає комерційний акт таким, що за своєю формою та змістом відповідає п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, та положенням Статуту залізниць України (ст.129 Статуту).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним та допустимим доказом - комерційним актом №450003/244 від 28.09.2022, який є підставою для покладання на вантажовідправника відповідальності, передбаченої статтею 122 Статуту залізниць України.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до залізничної накладної №53964607 у вагоні №62470182 складає 11571,00 грн.

Позивачем в тексті позовної заяви розраховано штраф у п`ятикратному розмірі від провізної плати: 11571,00грн ?5 = 57855,00 грн.

Перевіривши розрахунок штрафу суд встановив, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним.

З огляду на викладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 57855,00 грн за накладною №553964607 є правомірними.

З клопотаннями про зменшення розміру штрафу, у порядку, що передбачений статтями 551 ЦК України та 233 ГК України відповідач до суду не звертався, тоді як саме відповідач повинен довести наявність обставин, які зумовлюють застосування зазначених норм. У суду відсутні докази на підтвердження наявності підстав для їх застосування за власною ініціативою.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, ураховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, задовольняє позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 57855,00 грн в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі судовий збір в сумі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241,248,252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Акціонерного товариства «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» про стягнення штрафу в сумі 57 855,00грн задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ» (адреса місцезнаходження: 85000, Донецька обл., м.Добропілля, вул.Київська, б.1, ідентифікаційний код 00176472) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса місцезнаходження: 49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) штраф у розмірі 57 855,00грн., судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду підписане 29.04.2024.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова