ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2024 р. м. Київ Справа № 911/7/24

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши порядку спрощеного позовного провадження матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН б/н від 01.04.2024 р. (вх. № 2741 від 01.04.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН (15425, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Погорільці, вул. Франка І., буд. 24)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Лугова, 36А, оф.109/1)

про стягнення 45045,98 грн. збитків за договором поставки нафтопродуктів № 16.09.22/1 від 16.09.2022 р.,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Київської області розглядалася справа № 911/7/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС про стягнення 45045,98 грн. збитків за договором поставки нафтопродуктів № 16.09.22/1 від 16.09.2022 р.

Розгляд вказаної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.03.2024 р. позовні вимоги ТОВ Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН задоволено повністю, стягнуто з ТОВ ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС на користь ТВО Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН 45045,98 грн. збитків, 2684,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

01.04.2024 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН надійшла заява б/н від 01.04.2024 р. (вх. № 2741 від 01.04.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у даній справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2024 р. було прийнято заяву ТОВ Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН б/н від 01.04.2024 р. (вх. № 2741 від 01.04.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у даній справі до розгляду; розгляд заяви постановлено проводити без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вказану ухвалу було отримано позивачем 04.04.2024 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі ЄСІТС.

Поряд з цим, згідно з ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи, що у Товариства з обмеженою відповідальністю ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, суд надсилає йому усі судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, ухвалу суду від 04.04.2024 р. було направлено на адресу місцезнаходження відповідача, проте, вручення останньому поштового відправлення № 185 не відбулося, і конверт повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення, зокрема, є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місця реєстрації відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про прийняття заяви ТОВ Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН б/н від 01.04.2024 р. (вх. № 2741 від 01.04.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у даній справі до розгляду.

Слід зазначити, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судове рішення повернуто підприємством зв`язку з посиланням, зокрема, на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 р. у справі № 908/1724/19, від 22.03.2023 р. у справі № 905/1397/21, від 07.02.2024 р. у справі № 904/853/23.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2024 р. у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву представника позивача про покладення на відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У силу приписів ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ТОВ Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН у даній справі в Господарському суді Київської області здійснював адвокат Карета О.О. (ордер серії СВ № 1073773, виданий 31.12.2023 р. на підставі договору про надання правової допомоги № 15/12/23-1 від 15.12.2023 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000348 від 21.05.2018 р.).

До матеріалів справи та заяви про понесені ТОВ Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН судові витрати було долучено: копію договору про надання правової допомоги № 15/12/23-1 від 15.12.2023 р., копію рахунку-фактури № 05/02/24-1Р від 05.02.2024 р., копію платіжної інструкції № 1368 від 22.02.2024 р. на суму 9000,00 грн.

Як встановлено судом, 15.12.2023 р. між Адвокатським об`єднанням ПІВНІЧНА ФОРТЕЦЯ» (виконавець) та ТОВ Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН (замовник) було укладено договір про надання правової допомоги № 15/12/23-1, відповідно до якого виконавець надає замовнику юридичну допомогу (послуги), пов`язані з питаннями представництва інтересів замовника в Господарському суді Київської області у справі щодо стягнення з ТОВ ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС 45040,98 грн. збитків, зі складанням позовної заяви, усіх необхідних процесуальних документів та, при необхідності, представництва інтересів замовника в процесі розгляду справи.

Виконавець зобов`язується своєчасно та якісно надавати послуги у відповідності до умов договору та вимог, які звичайно ставляться до надання послуг юридичного характеру.

Замовник зобов`язаний надавати виконавцю всю необхідну інформацію по справі, в тому числі документи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, докази по справі.

Вартість юридичних послуг за даним договором складає 9000,00 грн. Сума підлягає сплаті шляхом 100% передоплати протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку на оплату.

Як вбачається із заяви ТОВ Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН б/н від 01.04.2024 р. (вх. № 2741 від 01.04.2024 р.), позивачем деталізовано розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які було понесено останнім під час розгляду даної справи у Господарському суді Київської області, а саме аналіз ситуації та вироблення правової позиції шляхом вивчення первинних документів, судової практики та консультацій з позивачем (1000,00 грн.); складання позовної заяви, в т.ч. виготовлення сканованих копій додатків, подання його до суду, супроводження справи в суді, складання процесуальних документів (8000,00 грн.).

Слід зазначити, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 р. у справі № 910/20792/20 зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як було встановлено судом, на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано, зокрема, копію договору про надання правової допомоги № 15/12/23-1 від 15.12.2023 р., копію рахунку-фактури № 05/02/24-1Р від 05.02.2024 р., копію платіжної інструкції № 1368 від 22.02.2024 р. на суму 9000,00 грн. на підтвердження оплати правової допомоги.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Закон України Про адвокатуру та адвокатську діяльність формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 р. у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 Цивільного кодекску України.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що в даному випадку в договорі про надання правової допомоги № 15/12/23-1 від 15.12.2023 р. сума гонорару адвоката була встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач своїх заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу до суду не надав.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, які застосовуються за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічний за змістом правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі № 910/17343/20 та постанові Верховного Суду від 15.06.2022 р. у cправі № 911/2652/17 (911/3581/20).

Таких доказів або підтверджених документально обґрунтувань чи розрахунків, які свідчили б про неналежність чи ненадання позивачу передбачених договором послуг адвоката, неспівмірність або нерозумність витрат на послуги адвоката, відповідач до справи не надав, у зв`язку з чим суд вбачає, що останнім не доведено у відповідності до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України неспівмірності витрат ТОВ Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН на оплату правничої допомоги адвоката, встановлену в фіксованому розмірі.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для покладення на ТОВ ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН б/н від 01.04.2024 р. (вх. № 2741 від 01.04.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/7/24 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЙЛ ПРОМ ЛЮКС (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Лугова, 36А, оф.109/1, код 44354637) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробничо-торгівельне підприємство ОЛІАН (15425, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, с. Погорільці, вул. Франка І., буд. 24, код 39143620) 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

3. Додаткове рішення направити учасникам справи.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення підписано 29.04.2024 р.

Суддя В.М. Бабкіна