ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. Справа№ 920/520/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»

на рішення Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 року (повне рішення складено 09.11.2023)

у справі № 920/520/23 (суддя - Котельницька В.Л.)

за позовом акціонера Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» ОСОБА_2 в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у сумі 580 790, 00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 як акціонер Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» звернувся до Господарського суду Сумської області в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у сумі 580 790, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Сумбуд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 у справі №920/520/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» та призначено до розгляду на 31.01.2024.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» залишені без задоволення, рішення Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 залишено без змін.

13.03.2024 від ОСОБА_1 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови та стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 15 000, 00 грн. Також заявник просить визнати поважними причини неподання доказів надання витрат на професійну правничу допомогу та поновити зазначений строк.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 13.03.2024 заяву передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючому судді: Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2024 розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі № 920/520/23 призначено на 17.04.2024.

18.03.2024 від Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» до суду надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу, відповідно до яких останній просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача щодо ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу.

Зокрема, позивач зазначив, що заявником не обґрунтовано неможливість подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, позивач зазначив, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу не є співмірними із складністю справи.

Представники сторін у судове засідання 17.04.2024 не з`явилися, про поважні причини неявки свуд не повідомили, хоча про час і місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних документів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду заяви про стягнення судових витрат за відсутності представників сторін у судовому засіданні 17.04.2024.

Розглянувши клопотання про поновлення строку для подання доказів надання витрат на правову допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України докази понесення судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частина 1 ст. 119 ГПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13.

Із правового контексту норм статей 118, 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17.

В обґрунтування поважності пропуску вказаного строку, заявник посилається на те, що згідно із положеннями додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, правова допомога завершується у суді апеляційної інстанції завершується прийняттям судом постанови.

Водночас, зважаючи на знаходження відповідача та його представника на значній віддаленості один від одного, підписання акту та опису наданих послуг відбулося лише 12.03.2024. Так само довідки про витрати АО «Сингаївський, Сербінов та партнери» отримано тільки після їх видачі 12.03.2024 керівником об`єднання.

Враховуючи те, що згідно із п. 4.5 договору про надання правової допомоги за результатами надання правової допомоги, сторони складають акт, яке потребує часу для його складання, зважаючи на те, що місцезнаходженням ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , беручи до уваги незначне пропущення строку для подання доказів (1 день), колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку для подання доказів в підтвердження понесених судових витрат.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №920/520/23, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що розмір судових витрат, які поніс відповідач на стадії апеляційного розгляду справи становить 15 000, 00 грн з оплати послуг адвоката.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, ОСОБА_1 на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору № 27-01/2023 про надання правової допомоги від 27.01.2023, копію додаткової угоди № 8 від 14.12.2023 до договору про надання правової допомоги, копію рахунку на оплату № 60 від 15.12.2023 на суму 15 000, 00 грн, копію акту № 1 надання послуг від 06.03.2024 на суму 15 000, 00 грн, копію опису наданих послуг у справі № 920/520/23 від 06.03.2024, копію довідки № 0000-000009 від 12.03.2024, копію довідки № 0000-000010 від 12.03.2024, платіжну інструкцію № @2PL883928 нак суму 15 000, 00 грн.

Пунктом 1 додаткової угоди № 8 сторони погодили, що розмір гонорару включає в себе всі види незабороненої законом такої допомоги: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз, формування та виклад пропозицій щодо правової позиції клієнта у справі, підготовка й подання до суду та іншим особам заяв по суті справи й заяв із процесуальних питань, збирання й подання до суду та іншим учасникам справи доказів, представництво клієнта у суді та участь у судових засіданнях, витребування необхідних інформації й документів, та всі інші необхідні види правничої (правової) допомоги у справі № 920/520/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення від 25.10.2023 Господарського суду Сумської області у суді апеляційної інтанції - Північному апеляційному господарському суді, становить фіксовану суму, незалежно від обсягу виконаних робіт та витраченого Адвокатським об`єднанням часу, а саме 15 000, 00 грн.

Заперечуючи проти задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу, позивач зазначає про не співмірність витрат на послуги адвоката. Так, позивач вважає необґрунтованим посилання відповідача на інформацію з інтернет ресурсів про середню заробітну плату юриста у сумі 20 000, 00 грн. Крім того, позивач звертає увагу суд, що в апеляційній інстанції також розглядалися аналогічні справи № 920/526/23, № 920/248/23, № 920/931/23 та в суді першої інстанції № 920/735/23, № 920/706/23, № 920/813/23, № 920/878/23 з аналогічними підставами та апеляційними доводами. Тобто вищевказані справи в яких бере участь адвокат відповідача є типовими для обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №914/434/17).

Колегія суддів зазначає, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн є надмірним та не є співмірним із складністю справи.

Враховуючи викладене, надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю та об`ємом справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи наявність заперечення щодо задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача витрат, що понесені позивачем під час розгляду справи № 920/520/23 та беручи до уваги розмір мінімальної заробітної плати та об`єм наданих правових послуг, зважаючи на наявність аналогічних справ, в тому числі справи № 920/248/23 на підставі якої були стягнуті витрати на правову допомогу у сумі 15 000, 00 грн, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі підлягає частковому задоволенню, а саме з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 7 500, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, натомість в іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною адвокатом роботою.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони винести додаткове рішення, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат.

Керуючись ст.ст. 119, 123, 126, 129, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити ОСОБА_1 строк для подання доказів понесення витрат на правову допомогу.

2. Заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» (40014, м. Суми, вул. Петропавлівська, 86; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правову допомогу адвоката під час розгляду справи Північним апеляційним господарським судом у розмірі 7 500, 00 грн. В іншій частині заяви відмовити.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду Сумської області.

4. Матеріали справи № 920/520/23 повернути до Господарського суду Сумської області.

Додаткова постанова, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 25.04.2024