УХВАЛА

01 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 914/2380/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючої), Ємця А. А. та Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду Львівської області від 08.09.2023 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод решіткового настилу"

до: 1) Товариства;

2) державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності"

про визнання свідоцтва недійсним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство 03.04.2024 (через систему "Електронний суд") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 08.09.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 зі справи № 914/2380/21 з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс), та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. Водночас у касаційні скарзі Товариство просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник у касаційній скарзі, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 названого Кодексу, посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права (статей 80, 96, 236 ГПК України) під час ухвалення оскаржуваних судових рішень, у зв`язку з чим останні підлягають скасуванню на підставі пунктів 1, 3 та 4 частини третьої статті 310 ГПК України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази; необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2024 касаційну скаргу Товариства залишено без руху у зв`язку з тим, що у скарзі належним чином не обґрунтовано наведену ним підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Товариство 01.03.2024 (через систему "Електронний Суд") на виконання вимог вказаної ухвали від 17.04.2024 про залишення його скарги без руху подало заяву про уточнення підстав, в якій скаржник в обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, статей 76, 236 ГПК України, частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини третьої абзацу третього статті 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах, викладених у постанові, яку скаржник наводить у касаційній скарзі.

Згідно з частиною третьою статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

З огляду на усунення скаржником недоліків касаційної скарги Суд враховуючи, що касаційна скарга подана в межах строків, встановлених частиною першою статті 288 ГПК України, а також відповідає вимогам статті 290 названого Кодексу, дійшов висновку, що подані матеріали достатні для відкриття касаційного провадження з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини другої статті 287 названого Кодексу.

Разом з тим Товариство у касаційній скарзі просило зупинити виконання оскаржуваних рішення суду першої інстанції від 08.09.2023 та постанови суду апеляційної інстанції від 19.03.2024 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що у випадку не зупинення виконання оскаржуваних судових рішень позивач вчинить заходи з примусового виконання рішення та зі скаржника буде стягнуто додаткові витрати, що суттєво ускладнить відновлення його порушених прав та унеможливить здійснення повороту виконання судового рішення у випадку його скасування.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Однак саме лише посилання скаржника на настання негативних наслідків у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень без надання жодних доказів, які підтверджували б необхідність зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення у цій справі, не можуть бути безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання (дії) оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Крім того, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Разом з тим скаржником не доведено, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, враховуючи, що зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду та, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у Суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Керуючись статтями 234, 294, 332 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" на рішення господарського суду Львівської області від 08.09.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 зі справи № 914/2380/21.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 30 травня 2024 року о 10:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. 302.

3. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 20 травня 2024 року.

4. У задоволенні клопотання товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій" про зупинення виконання рішення господарського суду Львівської області від 08.09.2023 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 зі справи № 914/2380/21 відмовити.

5. Витребувати матеріали справи № 914/2380/21 господарського суду Львівської області за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод решіткового настилу" до товариства з додатковою відповідальністю "Червоноградський завод металоконструкцій", державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про визнання свідоцтва недійсним та зобов`язання вчинити дії.

6. Копію ухвали надіслати господарському суду Львівської області та Західному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя А. Ємець

Суддя І. Колос