ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4484/23

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Терзі Андрія Христофоровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АНТАРЕС АГРО-П (68433, Одеська обл., Болградський район, с. Задунаївка, вул. Мира, б. 81-Д; ) про стягнення 583512,06 грн;

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Терзі Андрій Христофорович звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС АГРО-П" про стягнення 2 058 506,88 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.10.2023 року було відкрито позовне провадження у справі № 916/4484/23 за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач звертався до суду із запереченнями на клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

18.01.2024 відповідач звернувся до суду клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 1449994,82грн. в зв`язку з оплатаю та вважає, що залишок заборгованості складає 583512,06 грн, з яких 562498,44грн. штраф та 21013,62грн пеня.

18.01.2024 позивач надав до суду заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 583512,06 грн, з яких 562498,44грн. штраф та 21013,62грн пеня.

Ухвалою суду від 26.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про місце, дату та час судових засідань був повідомленний належним чином.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.04.2024р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

13.06.2022 між Фізичною особою-підприємцем Терзі Андрієм Христофоровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» було укладено Договір про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур № 13/06/22 (далі - Договір), предметом якого є послуги «Виконавця» (ФОП Терзі А.Х.) з проведення сільськогосподарських робіт: збирання зернових і технічних культур врожаю 2022 року на земельних площах «Замовника» (ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П»), які виконуються технікою «Виконавця» за наведеними нижче умовами та в наступних обсягах: вартість послуг за 1 зібраний гектар в т.ч. ПДВ (грн) складає 1700,00 грн.

Строк дії Договору встановлюється з моменту його підписання до 01.08.2022 р., а в частині взаєморозрахунків до повного його виконання (п. 5.4. Договору).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що фактичні об`єми наданих послуг та розмір площі зібраного урожаю встановлюються за попереднім погодженням сторонами після закінчення збору культури шляхом підписання актів прийому-передачі виконаних робіт. Відповідні акти прийому-передачі виконаних робіт підписуються за сплином кожного календарного місяця (під час якого здійснювались роботи) та після повного виконання всього обсягу робіт (якщо робота закінчилась до кінця календарного місяця). Дані акти прийму-передачі виконаних робіт підписуються сторонами не пізніше ніж за 3 дні після закінчення кожного календарного місяця (під час якого здійснювались роботи) або всього обсягу виконаних робіт (якщо робота закінчилась до кінця календарного місяця).

Відповідно п. 2.1.1. виконавець забезпечує виконання сільськогосподарських робіт, передбачених цим Договором, власною або орендованою технікою на площах «Замовника», в термін з « 14» червня 2022р. по « 01» серпня 2022 р.

За наданні «Виконавцем» послуги по збиранню урожаю «Замовник» розраховується шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок «Виконавця», зазначений в цьому Договорі, протягом 30 календарних днів після підписання кожного акту виконаних робіт (п. 3.1. Договору).

Пунктом 4.7. Договору сторони погодили, що даний договір підписується під час воєнного стану, отже, посилання на воєнний стан, війну та військові дії на території України не є підставою для несплати грошових коштів за зобов`язаннями, котрі виникли з даного договору (оскільки обидві сторони здійснюють свою діяльність під час воєнного стану та розуміють ризики такої діяльності в такий період). Зловживання правами під час воєнного стану не допускається.

05.07.2022 позивачем та відповідачем було підписано Звіт про виконану роботу, де зафіксовано надання Виконавцем послуг по збиранню зернових та технічних культур в наступних обсягах - 512,1 га озимого ячменю, 996,979 га озимої пшениці та 12 га озимого ріпаку. Замовник, підписуючись під даним звітом зазначив, що цей звіт є прийнятим Замовником. Замовник претензій до обсягу і якості виконаних робіт виконавця не має.

Відповідно до Акту надання послуг № 7 від 05.07.2022 року позивачем (виконавцем) було передано, а відповідачем (замовником) прийнято послуги по збиранню в наступних обсягах: 512,1 га озимого ячменю, 996,979 га озимої пшениці, 12 га озимого ріпаку (загальна вартість послуг - 2 585 840,39 грн).

05.07.2022 ФОП Терзі А.Х. було виставлено ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» рахунок на оплату № 7 на суму 2 585 840,39 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 296 від 03.10.2022 року (Т. 1, а.с. 24 - зворот) та виписки з рахунку позивача в АТ «Райфайзен банк» за 04.10.2022 року (Т. 1, а.с. 24), 04.10.2022 року відповідач сплатив позивачу 200 000,00 грн за «послуги по збиранню, згідно рахунка № 7 від 05.07.22р. ...».

Таким чином, відповідач здійснив часткову оплату за надані позивачем послуги за Договором по збиранню врожаю.

З метою захисту своїх порушених прав ФОП Терзі А.Х. звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 року №13/06/22.

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.01.2023 року у справі №916/2797/22 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» на користь Фізичної особи-підприємця Терзі Андрія Христофоровича 2 385 840,39 грн основного боргу, 15 873,19 грн 3% річних, 264 553,25 грн пені, 129 292,02 грн штрафу, 41 933,38 грн витрат зі сплати судового збору.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» звернулося до Господарського суду Одеської області зі заявою про розстрочення виконання рішення у справі № 916/2797/22.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2023 року у справі №916/2797/22, Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» про розстрочення виконання рішення у справі № 916/2797/22 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 16.01.2023 у справі № 916/2797/22 в частині залишку несплаченої суми у розмірі 2 787 492,23 грн згідно наступного графіку:

до 28.05.2023 60 000,00 грн;

до 30.06.2023 60 000,00 грн;

до 30.07.2023 60 000,00 грн;

до 31.08.2023 160 000,00 грн;

до 30.09.2023 160 000,00 грн;

до 31.10.2023 187 492,23 грн;

до 3 0.11.2023 700 000,00 грн;

до 30.12.2023 700 000,00 грн;

до 16.01.2024 700 000,00 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеною ухвалою ФОП Терзі А.Х. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 02.05.2023 по справі №916/2797/22 та відмову у задоволенні заяви ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» про розстрочку виконання рішення суду у справі № 916/2797/22.

Вказана апеляційна скарга була залишена ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 року без розгляду у зв`язку з відмовою позивача, адже Фізична особа-підприємець Терзі Андрій Христофорович та ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» дійшли взаємної згоди щодо мирного врегулювання спору поза межами судового розгляду, шляхом укладання Додаткової угоди № 1 від 28.06.2023 року до Договору про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур № 13/06/22 (далі Додаткова угода № 1).

Пунктом 1. Додаткової угоди № 1 визначено, що Сторони (Фізична особа- підприємець Терзі Андрій Христофорович та ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П») домовились врегулювати спір по справі № 916/2797/22 за позовом ФОП Терзі Андрія Христофоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» про стягнення за Договором про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 № 13/06/22 заборгованості у сумі 2 385 840,39 грн. основного боргу, 15 873,19 грн. 3% річних, 264 553,25 грн. пені, 129 292,02 грн. штрафу, 41 933,38 грн. витрат зі сплати судового збору та 25 000 грн. судових витрат понесених Позивачем у Господарському суді Одеської області.

Пунктом 1.1. Додаткової угоди № 1 встановлено, що враховуючи часткову сплату Відповідачем заборгованості у сумі 50 000 грн., остаточна сума зобов`язань ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» за Договором про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 № 13/06/22 та судовим витратам Позивача на юридичну допомогу під час розгляду у Господарському суді Одеської області господарської справи № 916/2797/22 складає 2 812 492, 23 грн.

Пунктом 2.1. Додаткової угоди № 1 визначено, що Відповідач (ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П») свою заборгованість по Договору про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 № 13/06/22 та судовим витратам Позивача на юридичну допомогу під час розгляду у Господарському суді Одеської області господарської справи № 916/2797/22, в розмірі 2 812 492, 23 грн. визнає в повному обсязі та зобов`язується сплатити Позивачу грошові кошти частинами відповідно до наступного графіку: 300 000грн. до 30.06.2023 включно; 300000грн. до 31.07.2023 включно; 737497,41грн. до 31.07.2023; 1474994,82грн. до 30.09.2023 включно.

Пунктом 3. Додаткової угоди № 1 встановлено, що у разі несплати або прострочення сплати Замовником грошових коштів, порядок оплати яких є предметом даної Додаткової угоди більш ніж на десять днів, Замовник (ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П») сплачує штраф Виконавцю (ФОП Терзі А.Х.) у розмірі 20% від суми заборгованості на момент підписання даної Додаткової угоди а саме: 562 498,44 грн. (п`ятсот шістдесят дві тисячі чотириста дев`яносто вісім гривень сорок чотири копійок).

Відповідачем було сплачено першу частину грошового зобов`язання у сумі 300 000 грн. у строк, встановлений пунктом 2.1. Додаткової угоди № 1.

Друга частина грошового зобов`язання у сумі 300 000,00 грн. була сплачена відповідачем 31.07.2023 року (відповідну виписку з карти ФОП Терзі А.Х. прикріпляємо в додатки).

Третя частина грошового зобов`язання у сумі 737 497,41 грн. була сплачена ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» двома виплатами (відповідні виписки з карти ФОП Терзі А.Х. прикріпляємо в додатки): виплата у сумі 700 000,00 грн. була проведена 08.09.2023 року; виплата у сумі 3 7 497,41 грн. була проведена 03.10.2023 року.

Як можна встановити зі згаданих виписки з карти ФОП Терзі А.Х. третя частина грошового зобов`язання у сумі 737 497,41 грн. була виплачена з пропущенням строку, встановленого пунктом 2.1. Додаткової угоди № 1. Оскільки, вказана сума все ж була сплачена, позивач жодних претензій ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П».

Проте, четверта частина грошового зобов`язання у сумі 1 474 994,82 грн. не була сплачена ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» ні у строк до 30.09.2023 року, встановлений пунктом 2.1. Додаткової угоди № 1, ні на день подачі цього позову. Отже, заборгованість нараховується з 01.10.2023 року.

П. 4.1. Договору передбачає, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та цього Договору.

П. 4.2. Договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань Замовник несе відповідальність в формі сплати пені у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми простроченого грошового зобов`язання за кожний день прострочення.

Отже, позивач вважає, що пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, згідно Додаткової угоди № 1 від 28.06.2023 року до Договору про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур № 13/06/22 становить 21 013,62 грн.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не була погашена заборгованість за вищевказаним договором, позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 583512,06 грн, з яких 562498,44грн. штраф та 21013,62грн пеня.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст.510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст.. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Як встановлено судом, 13.06.2022 між Фізичною особою-підприємцем Терзі Андрієм Христофоровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» було укладено Договір про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур № 13/06/22 (далі - Договір), предметом якого є послуги «Виконавця» (ФОП Терзі А.Х.) з проведення сільськогосподарських робіт: збирання зернових і технічних культур врожаю 2022 року на земельних площах «Замовника» (ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П»), які виконуються технікою «Виконавця» за наведеними нижче умовами та в наступних обсягах: вартість послуг за 1 зібраний гектар в т.ч. ПДВ (грн) складає 1700,00 грн.

Строк дії Договору встановлюється з моменту його підписання до 01.08.2022 р., а в частині взаєморозрахунків до повного його виконання (п. 5.4. Договору).

Відповідно до Акту надання послуг № 7 від 05.07.2022 року позивачем (виконавцем) було передано, а відповідачем (замовником) прийнято послуги по збиранню в наступних обсягах: 512,1 га озимого ячменю, 996,979 га озимої пшениці, 12 га озимого ріпаку (загальна вартість послуг - 2 585 840,39 грн).

05.07.2022 ФОП Терзі А.Х. було виставлено ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» рахунок на оплату № 7 на суму 2 585 840,39 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 296 від 03.10.2022 року (Т. 1, а.с. 24 - зворот) та виписки з рахунку позивача в АТ «Райфайзен банк» за 04.10.2022 року (Т. 1, а.с. 24), 04.10.2022 року відповідач сплатив позивачу 200 000,00 грн за «послуги по збиранню, згідно рахунка № 7 від 05.07.22р. ...».

Таким чином, відповідач здійснив часткову оплату за надані позивачем послуги за Договором по збиранню врожаю.

З метою захисту своїх порушених прав ФОП Терзі А.Х. звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 року №13/06/22.

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.01.2023 року у справі №916/2797/22 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» на користь Фізичної особи-підприємця Терзі Андрія Христофоровича 2 385 840,39 грн основного боргу, 15 873,19 грн 3% річних, 264 553,25 грн пені, 129 292,02 грн штрафу, 41 933,38 грн витрат зі сплати судового збору.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» звернулося до Господарського суду Одеської області зі заявою про розстрочення виконання рішення у справі № 916/2797/22.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2023 року у справі №916/2797/22, Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» про розстрочення виконання рішення у справі № 916/2797/22 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 16.01.2023 у справі № 916/2797/22 в частині залишку несплаченої суми у розмірі 2 787 492,23 грн згідно наступного графіку:

до 28.05.2023 60 000,00 грн;

до 30.06.2023 60 000,00 грн;

до 30.07.2023 60 000,00 грн;

до 31.08.2023 160 000,00 грн;

до 30.09.2023 160 000,00 грн;

до 31.10.2023 187 492,23 грн;

до 3 0.11.2023 700 000,00 грн;

до 30.12.2023 700 000,00 грн;

до 16.01.2024 700 000,00 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеною ухвалою ФОП Терзі А.Х. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 02.05.2023 по справі №916/2797/22 та відмову у задоволенні заяви ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» про розстрочку виконання рішення суду у справі № 916/2797/22.

Вказана апеляційна скарга була залишена ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 року без розгляду у зв`язку з відмовою позивача, адже Фізична особа-підприємець Терзі Андрій Христофорович та ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» дійшли взаємної згоди щодо мирного врегулювання спору поза межами судового розгляду, шляхом укладання Додаткової угоди № 1 від 28.06.2023 року до Договору про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур № 13/06/22 (далі Додаткова угода № 1).

Пунктом 1. Додаткової угоди № 1 визначено, що Сторони (Фізична особа- підприємець Терзі Андрій Христофорович та ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П») домовились врегулювати спір по справі № 916/2797/22 за позовом ФОП Терзі Андрія Христофоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» про стягнення за Договором про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 № 13/06/22 заборгованості у сумі 2 385 840,39 грн. основного боргу, 15 873,19 грн. 3% річних, 264 553,25 грн. пені, 129 292,02 грн. штрафу, 41 933,38 грн. витрат зі сплати судового збору та 25 000 грн. судових витрат понесених Позивачем у Господарському суді Одеської області.

Пунктом 1.1. Додаткової угоди № 1 встановлено, що враховуючи часткову сплату Відповідачем заборгованості у сумі 50 000 грн., остаточна сума зобов`язань ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» за Договором про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 № 13/06/22 та судовим витратам Позивача на юридичну допомогу під час розгляду у Господарському суді Одеської області господарської справи № 916/2797/22 складає 2 812 492, 23 грн.

Пунктом 2.1. Додаткової угоди № 1 визначено, що Відповідач (ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П») свою заборгованість по Договору про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 № 13/06/22 та судовим витратам Позивача на юридичну допомогу під час розгляду у Господарському суді Одеської області господарської справи № 916/2797/22, в розмірі 2 812 492, 23 грн. визнає в повному обсязі та зобов`язується сплатити Позивачу грошові кошти частинами відповідно до наступного графіку: 300 000грн. до 30.06.2023 включно; 300000грн. до 31.07.2023 включно; 737497,41грн. до 31.07.2023; 1474994,82грн. до 30.09.2023 включно.

Пунктом 3. Додаткової угоди № 1 встановлено, що у разі несплати або прострочення сплати Замовником грошових коштів, порядок оплати яких є предметом даної Додаткової угоди більш ніж на десять днів, Замовник (ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П») сплачує штраф Виконавцю (ФОП Терзі А.Х.) у розмірі 20% від суми заборгованості на момент підписання даної Додаткової угоди а саме: 562 498,44 грн. (п`ятсот шістдесят дві тисячі чотириста дев`яносто вісім гривень сорок чотири копійок).

Відповідачем було сплачено першу частину грошового зобов`язання у сумі 300 000 грн. у строк, встановлений пунктом 2.1. Додаткової угоди № 1.

Друга частина грошового зобов`язання у сумі 300 000,00 грн. була сплачена відповідачем 31.07.2023 року (відповідну виписку з карти ФОП Терзі А.Х. прикріпляємо в додатки).

Третя частина грошового зобов`язання у сумі 737 497,41 грн. була сплачена ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» двома виплатами (відповідні виписки з карти ФОП Терзі А.Х. прикріпляємо в додатки): виплата у сумі 700 000,00 грн. була проведена 08.09.2023 року; виплата у сумі 3 7 497,41 грн. була проведена 03.10.2023 року.

Як можна встановити зі згаданих виписки з карти ФОП Терзі А.Х. третя частина грошового зобов`язання у сумі 737 497,41 грн. була виплачена з пропущенням строку, встановленого пунктом 2.1. Додаткової угоди № 1. Оскільки, вказана сума все ж була сплачена, позивач жодних претензій ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П».

Проте, четверта частина грошового зобов`язання у сумі 1 474 994,82 грн. не була сплачена ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» ні у строк до 30.09.2023 року, встановлений пунктом 2.1. Додаткової угоди № 1, ні на день подачі цього позову. Отже, заборгованість нараховується з 01.10.2023 року.

18.01.2024 позивач надав до суду заяву про зменшення позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 583512,06 грн, з яких 562498,44грн. штраф та 21013,62грн пеня. Боргу в розмірі 1474994,82грн. відповідачем погашено під час розгляду даної справи.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 562498,44грн. штрафу та 21013,62грн пені.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 3. Додаткової угоди № 1 встановлено, що у разі несплати або прострочення сплати Замовником грошових коштів, порядок оплати яких є предметом даної Додаткової угоди більш ніж на десять днів, Замовник (ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П») сплачує штраф Виконавцю (ФОП Терзі А.Х.) у розмірі 20% від суми заборгованості на момент підписання даної Додаткової угоди а саме: 562 498,44 грн. (п`ятсот шістдесят дві тисячі чотириста дев`яносто вісім гривень сорок чотири копійок).

П. 4.1. Договору передбачає, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та цього Договору.

П. 4.2. Договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань Замовник несе відповідальність в формі сплати пені у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми простроченого грошового зобов`язання за кожний день прострочення.

Наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом відповідача 562498,44грн. штрафу та 21013,62грн пені підлягають задоволенню у повному обсязі, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача повністю.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

25.03.2024 та 01.04.2024 представником позивача надано до суду заяву про стягнення судових витрат у загальній сумі 62 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги №13/10 від 12.10.2022 року, додаткову угоду № 4 від 13.10.2022 року, прибутові касові ордера, попередній розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу та акти-прийому передачі гонорарів.

Так згідно пункту 3. Додаткової угоди адвоката АДВОКАТ та КЛЄНТ погоджують такі гонорарні відносини. Дії передбачені у п. 2 даної додаткової угоди та повне представництво інтересів КЛІЄНТА у Господарському суді Одеської області з приводу стягнення з Говариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» на користь Фізичної особи-підприємця Терзі Андрія Христофоровича заборгованості за договором про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 року №13/06/22 та штрафних санкцій відповідно до Додаткової угоди № 1 від 28.06.2023 року до Договору про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур N? 13/06/22 складають 50 000 грн., що сплачуються на день підписання даної додаткової угоди за актом прийому-передачі грошових коштів.

Участь адвоката у судових засіданнях у Господарському суді Одеської області по даній справі - складає 4000 грн.; дані кошти сплачуються протягом 10-ти днів після судового засідання за актом прийому-передачі грошових коштів, але не пізніше останнього судового засідання по справі.

При досліджені наданих доказів суд встановив, що гонорар адвоката за написання та подання позову, а також заяв по справі є фіксованим 50000 грн. Проте за участь у трьох судових засіданнях заявником було нараховано 12000 грн, тоді як п. 3 додаткової угоди № 4 від 13.10.2022 встановлено, що "участь адвоката у судових засіданнях у Господарському суді Одеської області по даній справі - складає 4000 грн." Отже додатковою угодою на яку посилається позивач у розрахунку не передбачено оплату за кожне судове засідання.

Як вбачається з протоколів судових засідань тривалість трьох судових засіданнь неперевищувала 11 хв., отже час втрачений на судові засідання не є тривалим, а заявлена сума на оплату не відповідає середньориночної суми оплати за таку ж саму послугу іншими адвокатами, а отже є дещо завишеною.

Також, суд звертає увагу, що позовна заява складена на десяти аркушах, з яких сім аркушів нормативно-правового обгрунтування та розрахунків витрат, також позивачем по суті справи було надано лише заяву про уточнення позовних вимог.

Крім того слід зазначити, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про фіксований розмір адвокатських послуг за кожну надану послугу, який не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд враховує заперечення відповідача в частині того, що дана справа про стягнення заборгованості не є складною справою, відноситься до категорії справ, що мають приватноправовий характер, не викликає публічного резонансу з боку органів державної, місцевої влади або засобів масової інформації, відсутні прояви публічного інтересу до справи, а складання позовної заяви не потребувало великої кількості затраченого часу, зокрема, й з урахуванням того, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебувають аналогічні справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд, з урахуванням положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу, отже стягненню з відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 34000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АНТАРЕС АГРО-П (68433, Одеська обл., Болградський район, с. Задунаївка, вул. Мира, б. 81-Д; ) на користь Фізичної особи-підприємця Терзі Андрія Христофоровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 562498,44грн. штрафу, 21013,62 грн пені, 87526,59 грн витрат зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу у сумі 34 000,00 грн.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2024 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов