РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2024Справа № 910/1593/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП""

про стягнення 13407,21 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП"" про стягнення 13407,21 грн заборгованості, з яких 9797,88 грн заборгованість за спожиту теплову енергію, 3020,75 грн інфляційні втрати та 588,58 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за договором на постачання теплової енергії № 1 від 30.09.2021 в частині оплати донарахування, яке було здійснено у листопаді та грудні 2021 за поставлену теплову енергію з жовтня 2020 по квітень 2021, та жовтень 2021.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.02.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/1593/24, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.02.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду від 14.02.2024, направлена на адресу місцезнаходження відповідача повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Отже, згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між сторонами виникли зобов`язання на підставі договору на постачання теплової енергії № 1 від 30.09.2021, відповідно до якого позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач в свою чергу зобов`язався своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії, самостійно отримувати у центрі обслуговування клієнтів акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Позивач зазначає, що у листопаді 2021 було здійснено нарахування/добор за поставлену теплову енергію з жовтня 2020 по квітень 2021 року включно, у грудні 2021 здійснено перерахунок за жовтень 2021, що відображено в актах приймання-передавання товарної продукції, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 9797,88 грн.

У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані 3020,75 грн інфляційних втрат та 588,58 грн 3% річних.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 1 травня 2018 року постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО".

30.09.2021 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (далі - теплопостачальна організація) та Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП"" (далі - абонент) укладено договір на постачання теплової енергії № 1 (далі - договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених договором.

Згідно з п 2.2.1 договору теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та обсягах згідно з Додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.3.2 договору абонент зобов`язується виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни які передбачені в додатку № 4 до договору.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 15 квітня 2022. Керуючись ст.. 631 Цивільного кодексу України сторони домовились про те, що дія цього договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 18.08.2020.

У Додатку № 1 до договору сторони погодили обсяги постачання теплової енергії абоненту та орієнтовну вартість теплової енергії.

У п. 3 Додатку № 4 до договору сторони погодили, що абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК за адресою вул.. Волоська, 42:

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду;

- акт приймання-передавання товарної продукції;

- рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої в договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Позивач зазначає, що у період з жовтня 2020 по жовтень 2021 здійснював постачання теплової енергії до об`єкту відповідача за адресою вул. Щота Руставелі, 17, на підтвердження чого надає: Акти № 2/2-4/10-740 від 29.10.2019 , № 2/2-4/05-1102 від 28.05.2020, № 2/2-4/05-2168 від 11.05.2021 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальні періоди 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022; корінці наряду на включення та відключення житлового будинку до опалення, відомості спожитої теплової енергії, зведені відомості вимірюваних параметрів.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2021 позивачем складено Акт № 10/2021-02 приймання-передавання товарної продукції, відповідно до якого здійснено нарахування (перерахунок) для інших споживачів на суму 614,88 грн та зазначено, що коефіцієнт перерахунку застосовується у зв`язку зі зміною ціни природного газу.

30.11.2021 позивачем складено Акт № 11/2021-1, відповідно до якого позивачем здійснені перерахунки (добори) за жовтень, листопад, грудень 2020, січень лютий, березень квітень 2021 на суму 8 863,99 грн.

31.12.2021 позивачем складено Акт № 12/2021-1 приймання-передавання товарної продукції, відповідно до якого здійснено перерахунок (добор) за жовтень 2021 на суму 319,01 грн.

Всього сума донарахувань за спожиту теплову енергію здійснених позивачем відповідачу становить 9797,88 грн.

Посилаючись на неналежне виконання умов договору позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 9797,88 грн, а також 3020,75 грн інфляційних втрат та 588,58 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності врегульовані Законом України "Про теплопостачання".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

- постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

- теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії;

- місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про теплопостачання" проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Відповідно до п.4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 користування тепловою енергією визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини між сторонами у цій справі виникла на підставі договору на постачання теплової енергії № 1.

Позивачем на підтвердження факту здійснення постачання теплової енергіє на об`єкт відповідача у період з жовтня 2020 по жовтень 2021 надані Акти № 2/2-4/10-740 від 29.10.2019 , № 2/2-4/05-1102 від 28.05.2020, № 2/2-4/05-2168 від 11.05.2021 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальні періоди 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022; корінці наряду на включення та відключення житлового будинку до опалення, відомості спожитої теплової енергії, зведені відомості вимірюваних параметрів.

На підтвердження факту наявності заборгованості відповідача за спожиту теплову енергію у розмірі 9797,88 грн за здійсненні перерахунки (добори) позивачем надані Акти приймання-передавання товарної продукції, довідки про нарахування.

Алгоритм нарахування заборгованості детально відображено в довідці про нарахування та актах приймання - передавання товарної продукції.

Надані позивачем Акти приймання-передавання товарної продукції на загальну суму 9797,88 грн відповідачем не підписані.

Разом з тим, судом враховано, що відповідно до пункту 3 додатку № 4 до договору визначено, що абонент щомісячно з 12 по 15 числа отримує в ЦОК за адресою: вул. Волоська, 42 акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

У свою чергу, відповідач заявленої до стягнення суми заборгованості не заперечив, доказів в спростування викладених у позові обставин не надав.

Правомірності донараховування позивачем заборгованості в сторону збільшення за опалювальні періоди 2020-2021 відповідачем не спростовано.

Частинами 6, 7 ст.276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п.2 додатку №4 до договору погоджено попередню оплату теплової енергії.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості у розмірі 9797,88 грн.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 9797,88 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 3020,75 грн інфляційних втрат та 588,58 грн 3% річних, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та процентів річних від простроченої суми.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пп. 3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що останні є арифметично правильними, відповідають вимогам чинного законодавства та умовам договору.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення 3020,75 грн інфляційних втрат та 588,58 грн 3% річних визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП"" про стягнення 9797,88 грн заборгованість за спожиту теплову енергію, 3020,75 грн інфляційних втрат та 588,58 грн 3% річних.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП"" (01014, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 5/13, ідентифікаційний код 31113488) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421) 9797,88 грн заборгованості, 3020,75 грн інфляційних втрат, 588,58 грн 3% річних та 3028,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 24.04.2024.

Суддя С.О. Турчин