ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"01" травня 2024 р. Справа № 911/1040/24
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан»
до Фізична особа-підприємець Шевель Сергій Вікторович
про стягнення 6 136,40 гривень
Через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» надійшла позовна заява до Фізична особа-підприємець Шевель Сергій Вікторович про стягнення 6 136,40 гривень, з яких 6 000,00 грн грошової компенсації за неповернуте майно та нарахованих на вказану суму 123,61 грн пені і 12,79 грн 3% річних.
Відповідно заявлені вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з повернення переданого у користування майна згідно договору позички торгового інвентарю №2/2703 від 27.03.2019, внаслідок чого позивач згідно надісланої відповідачу вимоги від 29.03.2024 №29-03-2 просив до 08.04.2024 перерахувати на банківський рахунок 6 000,00 грн компенсації вартості неповернутого майна та, власне, повернути таке майно.
Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.
Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.
Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.
У відповідності до пунктів 2, 5, 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:
- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).
Приписами частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено таке:
- зокрема, адвокати, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку;
- процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
З огляду наведених норм позивач, як юридична особа, згідно статті 6 ГПК України зобов`язаний зареєструвати в обов`язковому порядку електронний кабінет в ЄСІТС.
В порушення п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету обох сторін, зокрема і позивача.
До того ж, як слідує з наявних в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) відомостей, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» (ідентифікаційний код 32318370) не має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС, а за здійсненим в підсистемі ЕСІТС «Електронний суд» запитом від 01.05.2024 надано відповідь про відсутність електронного кабінету у юридичної особи (ідентифікаційний код 32318370).
Згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 74, ч. 2 ст. 164, ст. 91 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В порушення вказаних норм та приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин несплати відповідачем на банківський рахунок позивача 6000,00 грн компенсації вартості неповернутого майна.
Попри вказане вище позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.
В розрізі наведених недоліків суд звертає увагу позивача на те, що:
- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання;
- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання, тоді як суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи.
До того ж суд вважає за необхідне зазначити, що приписами ч.ч. 3-8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено відповідно таке:
- інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку;
- регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні;
- відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення зазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви, її змісту та необхідності позивача зареєструвати електронний кабінет, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.
Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» без руху.
2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:
1) письмових пояснень з викладом відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін, у тому числі і щодо невиконання позивачем передбаченого ст. 6 ГПК України обов`язку з реєстрації електронного кабінету;
2) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини несплати відповідачем на банківський рахунок позивача 6000,00 грн компенсації вартості неповернутого майна, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду згідно ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України не підлягає.

Суддя В.А. Ярема