ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/3993/19 (910/15952/18)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О. В. - головуючого, Білоус В. В., Погребняк В. Я.

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022

у справі за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргос Стандарт"

3) Комунального підприємства "Новозаводське" Мартинівської сільської ради Пулинського району

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бенфолд"

про визнання недійсним договору про відчуження частки в статутному капіталі товариства та скасування реєстраційних дій

в межах справи № 904/3993/19

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос Стандарт"

Учасники справи:

ОСОБА_1 : ОСОБА_3 ;

ОСОБА_2 : не з`явився;

ТОВ "Аргос стандарт": ОСОБА_4 (ліквідатор);

КП "Новозаводське": не з`явився;

ТОВ "Бенфолд": не з`явився;

1. Стислий зміст заявлених вимог

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору від 26.06.2018, за яким ТОВ "Аргос Стандарт" відчужило 100% частки у статутному капіталі ТОВ "Бенфолд" ОСОБА_2 , а також скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

1.2. Позов обґрунтовано вчиненням ОСОБА_2 дій по відчуженню корпоративних прав від імені ТОВ "Аргос Стандарт" за відсутності повноважень, оскільки з 07.05.2018 його звільнено з посади директора товариства.

2. Стислий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022 в задоволенні позову відмовлено.

2.2. Судове рішення мотивоване відсутністю порушення прав позивача укладенням оспорюваного правочину, оскільки підписання керівником товариства спірного договору за відсутності згоди загальних зборів, може порушувати права та інтереси саме цього товариства, а не корпоративні права його учасників, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_2 повноважень діяти від імені ТОВ "Аргос Стандарт" в момент укладення спірного правочину.

2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 залишено без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022 з наступних мотивів:

- позивач на момент вчинення спірного правочину є учасником ТОВ "Аргос Стандарт" з долею участі 0,01%, водночас матеріали справи не містять доказів наявності у нього повноважень представництва інтересів товариства щодо оскарження спірного правочину на момент пред`явлення позову у даній справі, який може порушувати права самого товариства, а не його учасників;

- враховуючи відсутність порушеного права позивача як учасника ТОВ "Аргос Стандарт" вчиненням товариством спірного правочину, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову;

- відсутність порушеного права позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у позові, тому апеляційний господарський суд не надавав оцінки аргументам скаржника, які стосуються суті спору, вказавши про те, що вони не впливають на висновки стосовно підстав для відмови у позові.

3. Встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи

3.1. Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Аргос Стандарт" від 07.05.2018, оформленого протоколом №1 від 07.05.2018, ОСОБА_2 звільнено з посади директора ТОВ "Аргос Стандарт".

3.2. На підставі рішення Загальних зборів державним реєстратором Київської філії КП "Реєстрація нерухомості" ОСОБА_5 проведено реєстраційну дію №1026495 від 08.05.2018 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів та реєстраційну дію №2026495 від 14.05.2018 про внесення змін до установчих документів юридичної особи.

3.3. На підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ "Аргос Стандарт" від 06.06.2018, оформленого протоколом № 4 від 06.06.2018, внесено зміни до статуту ТОВ "Аргос Стандарт", про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузіною К.В. вчинено реєстраційну дію № 3026495 від 07.06.2018 про внесення змін до установчих документів юридичної особи.

3.4. Наказом Міністерства юстиції України №1925/5 від 21.06.2018 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" за скаргою ОСОБА_2 від 29.05.2018 скасовано реєстраційні дії №1026495 від 08.05.2018, №2026495 від 14.05.2018, №3026495 від 07.06.2018, що в свою чергу призвело до скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про зміну керівника ТОВ "Аргос Стандарт" з ОСОБА_2 на ОСОБА_6 .

3.5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 у справі №910/13980/20 скасований зазначений наказ Міністерства юстиції України № 1925/5 від 21.06.2018.

3.6. Рішенням загальних зборів ТОВ "Бенфолд" від 22.06.2018 ОСОБА_1 звільнений з посади директора товариства, новим директором призначено ОСОБА_7 . У засіданні приймало участь ТОВ "Аргос Стандарт" в особі директора ОСОБА_2 , що володіє 100% частки у статутному капіталі товариства.

3.7. Рішенням загальних зборів ТОВ "Аргос Стандарт" від 26.06.2018 вирішено продати 100% частки учасника ТОВ "Бенфолд" ОСОБА_2 . У засіданні приймало участь ТОВ "Бенфолд" в особі директора ОСОБА_7 , що володіє 99,99% статутного капіталу товариства.

3.8. За договором від 26.06.2018 ТОВ "Аргос Стандарт" в особі уповноваженої особи ОСОБА_8 продало ОСОБА_2 100% частки в статутному капіталі ТОВ "Бенфол", яка еквівалентна 7 004 550 грн.

3.9. ОСОБА_1 звернувся з позовом у справі № 910/15952/18 до Господарського суду міста Києва 28.11.2018.

3.10. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 відкрито провадження у справі № 904/3993/19 про банкрутство ТОВ "Аргос Стандарт".

3.11. В тому, що саме ОСОБА_2 або уповноваженою ним особою було укладено від імені ТОВ "Аргос Стандарт" оспорюваний договір відчуження частки в статутному капіталі ТОВ "Бенфолд" номінальною вартістю у розмірі 7 004 550 грн не має будь-яких протиправних дій, оскільки, як зазначає сам позивач, відповідно до відомостей ЄДР він був зазначений як керівник ТОВ "Аргос Стандарт" на момент укладення оспорюваного договору.

3.12. Рішення засновників ТОВ "Аргос Стандарт" від 07.05.2018, оформлене протоколом №1, було прийнято за участю ТОВ "Бенфолд" в особі якої діяв позивач, але він не був уповноважений органами управління ТОВ "Бенфолд" представляти інтереси товариства на загальних зборах 07.05.2018, що у стало підставою для скасування реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами до установчих документів, що як наслідок повернуло в попередній стан з відповідним обсягом правоздатності ОСОБА_2 , як керівника ТОВ "Аргос Стандарт".

3.13. Внесення змін до відомостей про ТОВ "Аргос Стандарт" в Єдиний державний реєстр внаслідок скасування реєстраційних дій Наказом Міністерства юстиції України №192 від 21.06.2018 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" свідчить про автоматичне набуття ОСОБА_2 повноважень вчиняти юридичні дії від імені ТОВ "Аргос Стандарт", а отже він мав повноваження на підписання оскаржуваного договору.

3.14. Згідно з витягом з офіційного сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розпорядженням №2645 від 15.06.2017 прийнято рішення про видачу ТОВ "Аргос Стандарт" ліцензії на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг.

3.15. ТОВ "Аргос Стандарт" отримало ліцензію на право надання фінансових послуг 15.06.2017, тобто вимоги Ліцензійних умов були дотримано в повному обсязі.

3.16. ОСОБА_2 , починаючи з 02.11.2016, є керівником юридичної особи - ТОВ "Аргос Стандарт" та кінцевим бенефіціарним власником, тобто на дату видачі ліцензії він був учасником товариства, якому належала частка у статутному капіталі підприємства в розмірі 99,99%, відтак видача ліцензії фактично погодила ОСОБА_2 як особу, що володіє більше 75% підприємства.

3.17. Станом на день укладання оскаржуваного договору, учасниками ТОВ "Агрос Стандарт" були ТОВ "Бенфолд" та позивач, з розподіленими частками в статутному капіталі. ТОВ "Бенфолд" володіло часткою в розмірі 99,99% статутного капіталу, а ОСОБА_1 - в розмірі 0,01% статутного капіталу.

3.18. Єдиним учасником ТОВ "Бенфолд" був ОСОБА_2 , якому належало 99,9% частки у статутному капіталі, та який був кінцевим бенефіціарним власником товариства.

3.19. Тобто, ОСОБА_2 як на дату отримання ліцензії ТОВ "Аргос Стандарт" володів часткою підприємства в розмірі 99,9%, так і на підписання оскаржуваного договору ТОВ "Аргос Стандарт" продовжував володіти часткою статутного капіталу в тому самому розмірі, що була на дату отримання ліцензії.

3.20. Підписання керівником ТОВ "Агрос Стандарт" оспорюваних договорів без передбаченої статутом згоди загальних зборів цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав його учасника (у даному випадку позивача), оскільки генеральний директор діяв саме від імені товариства, а не його учасників.

3.21. Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 13.11.2020 у справі № 904/920/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, належним способом захисту права учасника юридичної особи може бути також подання ним (зокрема разом з іншими учасниками, яким належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства) позову в інтересах юридичної особи до її посадової особи про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи на підставі пункту 12 частини першої статті 20, статті 54 ГПК України.

3.22. ОСОБА_1 на момент вчинення спірного правочину є учасником ТОВ "Аргос стандарт" з долею участі 0,01%. Водночас матеріали справи не містять доказів наявності у нього повноважень представництва інтересів товариства щодо оскарження спірного правочину на момент пред`явлення позову у даній справі, який може порушувати права самого товариства, а не його учасників.

3.23. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц (пункт 91) зазначила, що до виняткових обставин, за якими допускається звернення учасників товариства з позовами в інтересах самого товариства, серед іншого належить відкриття ліквідаційної процедури та визнання боржника банкрутом, наслідком чого є припинення повноважень органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.

3.24. На момент пред`явлення позову у даній справі, ТОВ "Аргос Стандарт" не перебувало в ліквідаційній процедурі, тому укладення директором товариства спірного договору може порушувати права та інтереси саме цього товариства, а не корпоративні права позивача.

3.25. У даній справі немає виняткових обставин, визначених у практиці ЄСПЛ, які надають можливість учаснику товариства звернутися з позовом на захист інтересів товариства від його імені чи від власного імені, оскільки вагомі докази відсутності у самого товариства практичної та ефективної можливості звернутися до суду через органи, створені відповідно до його статуту.

4. Стислий зміст вимог касаційної скарги

4.1. ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

5. Узагальнені доводи касаційної скарги

5.1. Суди попередніх інстанцій застосували положення статей 92, 97 ЦК України без урахування висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц.

5.2. Судами неправильно застосовано норми частини третьої статті 99, частини другої статті 207 ЦК України, частини тринадцятої статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", частини другої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", частини п`ятої статті 9 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах.

5.3. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення частини 3 статті 238 ЦК України та не врахували висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 910/16391/17, щодо заборони представнику вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх власних інтересах, навіть якщо вій завуалював свою участь та дії при укладенні правочину від імені товариства шляхом формального введення представника за довіреністю.

6. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги

6.1. Ліквідатор ТОВ "Аргос Стандарт" арбітрахна керуюча Венська О. О. у письмових поясненнях заперечувала проти касаційної скарги, просила Суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, зокрема зазначаючи наступне:

- ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який розглядається у цій справі, недійсним договору за захистом власних інтересів до відкриття ліквідаційної процедури та визнання банкрутом ТОВ "Аргос Стандарт", що свідчить про відсутність виняткових обставин, визначених у практиці ЄСПЛ, які надають можливість учаснику товариства звернутися з позовом на захист інтересів товариства від його імені чи від власного імені. Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц, що була врахована під час розгляду даної справи судами попередніх інстанцій;

- в оскаржуваних рішеннях суди обґрунтовано зазначили про відсутність порушення спірним договором прав та інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові;

- наведені у касаційній скарзі доводи і аргументи здебільшого зводяться до розгляду справи по суті, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

6.2. Відзиви решти учасників справи не надійшли, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

7. Касаційне провадження

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2024 відкрито касаційне провадження у справі №904/3993/19 (910/15952/18) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 05.03.2024 - 15:30. Крім того, витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області та/або Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/3993/19 (910/15952/18).

7.2. 08.02.2024 до Верховного Суду на запит від Господарського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали справи №904/3993/19 (910/15952/18).

7.3. 04.03.2024 до Верховного Суду від ліквідатора ТОВ "Аргос Стандарт" арбітражного керуючого Венської О. О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, обґрунтоване тим, що ліквідатор не отримувала копію касаційної скарги, у зв`язку з чим вона не могла у встановлений Судом строк підготувати та подати відзив на касаційну скаргу. Крім того, на визначену Верховним Судом дату судового засідання (05.03.2024) ліквідатор буде приймати участь в судових засіданнях Господарського суду Запорізької області.

7.4. В судове засідання 05.03.2023 з`явився лише представник ОСОБА_1 . Решта учасників справи явку своїх представників не забезпечили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу, крім вищевказаного, до Суду не надходило.

7.5. Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2024 клопотання ліквідатора ТОВ "Аргос Стандарт" арбітражного керуючого Венської О. О. було задоволено, розгляд справи відкладено на 19.03.2024 - 14:45.

7.6. 12.03.2024 до Верховного Суду від ліквідатора ТОВ "Аргос Стандарт" арбітражної керуючої Венської О.О. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

7.7. Ухвалою Верховного Суду від 18.03.2024 вказану заяву задоволено та вирішено судові засідання у справі № 927/1064/21 (927/152/23) проводити за участю ліквідатора ТОВ "Аргос Стандарт" арбітражної керуючої Венської О. О. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

7.8. В судовому засіданні 19.03.2024 представник ОСОБА_1 підтримав касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просив Суд скаргу задовольнити. Ліквідатор ТОВ "Аргос Стандарт" арбітражна керуюча Венська О. О. заперечувала проти доводів касаційної скарги, просила Суд залишити скаргу без задоволення.

7.9. Решта учасників справи явку своїх представників у судове засідання 19.03.2024 не забезпечили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до Суду не надходило.

7.10. В судовому засіданні 19.03.2024 було оголошено перерву до 16.04.2024 - 15:45, з 16.04.2024 до 23.04.2024 - 14:30.

7.11. В судовому засіданні 23.04.2024 представник ОСОБА_1 підтримав раніше надані пояснення по суті викладеного у касаційній скарзі, просив Суд скаргу задовольнити. Ліквідатор ТОВ "Аргос Стандарт" арбітражна керуюча Венська О. О. також підтримала висловлені у попередніх судових засіданнях заперечення проти касаційної скарги, просила Суд залишити скаргу без задоволення, а ухвалені судами попередніх інстанцій рішення у цій справі - без змін.

7.12. Решта учасників справи явку своїх представників у судове засідання 23.04.2024 не забезпечили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до Суду не надходило.

7.13. До визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом касаційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 23.04.2024.

7.14. Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників справи, представники яких не з`явилися.

8. Позиція Верховного Суду

8.1. Предметом судового розгляду у цій справі є позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору від 26.06.2018, за яким відчужено 100% частки у статутному капіталі ТОВ "Бенфолд", що належала ТОВ "Аргос Стандарт", та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. Позов зокрема обґрунтований вчиненням ОСОБА_2 (відповідачем-2) дій по відчуженню корпоративних прав від імені ТОВ "Аргос Стандарт" за відсутності необхідних повноважень.

8.2. Місцевий господарський суд в позові відмовив, зазначивши про відсутність порушення прав позивача, як учасника ТОВ "Аргос Стандарт", укладенням оспорюваного правочину, оскільки підписання керівником товариства спірного договору за відсутності згоди загальних зборів, може порушувати права та інтереси саме цього товариства, а не корпоративні права його учасників. Також суд першої інстанції вказав про те, що на час укладення оспорюваного позивачем договору купівлі-продажу у ОСОБА_2 були наявні необхідні повноваження діяти від імені ТОВ "Аргос Стандарт".

8.3. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду, визнавши їх обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та судовій практиці Верховного Суду.

8.4. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, зазначаючи про неправильне застосування судами норм матеріального права та неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

8.5. Надаючи оцінку доводам скаржника та запереченням на касаційну скаргу, перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд, враховуючи приписи статті 300 ГПК України та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, зазначає наступне.

8.6. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

8.7. Частиною другою статі 16 ЦК України та статтею 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

8.8. Виходячи з аналізу статей 203, 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

8.9. Разом з цим, в статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

8.10. Наведене означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки це не буде спростовано, зокрема на підставі судового рішення.

8.11. Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, в тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на наявність обставин, передбачених статтями 203, 215 ЦК України.

8.12. Згідно з частиною першою статті 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

8.13. Таким чином, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення. При цьому, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

8.14. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, необхідно встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

8.15. Згідно з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами:

- рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Аргос Стандарт" від 07.05.2018 ОСОБА_2 звільнено з посади директора товариства. У засіданні прийняли участь ОСОБА_1 , який володіє 0,01% статутного капіталу товариства, і ТОВ "Бенфолд" в особі директора ОСОБА_1 , що володіє 99,99% статутного капіталу товариства;

- на підставі рішення загальних зборів державним реєстратором 08.05.2018 та 14.05.2018 вчинено реєстраційні дії про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів, та внесено зміни про особу керівника;

- наказом Міністерства юстиції України № 1925/5 від 21.06.2018 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" за скаргою ОСОБА_2 від 29.05.2018 вищевказані реєстраційні дії скасовані, у зв`язку з чим скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про зміну керівника ТОВ "Аргос Стандарт" з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 ;

- в подальшому за результатами розгляду позову ОСОБА_1 рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 у справі № 910/13980/20 наказ Міністерства юстиції України № 1925/5 від 21.06.2018 було скасовано;

- рішенням загальних зборів ТОВ "Бенфолд" від 22.06.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади директора товариства та призначено новим директором ОСОБА_7 . У засіданні приймало участь ТОВ "Аргос Стандарт" в особі директора ОСОБА_2 , що володіє 100% частки у статутному капіталі товариства;

- рішенням загальних зборів ТОВ "Аргос Стандарт" від 26.06.2018 вирішено продати 100% частки учасника ТОВ "Бенфолд" ОСОБА_2 . У засіданні приймало участь ТОВ "Бенфолд" в особі директора ОСОБА_7 , що володіє 99,99% статутного капіталу товариства;

- 26.06.2018 між ТОВ "Аргос Стандарт" в особі уповноваженої особи ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу 100% частки в статутному капіталі ТОВ "Бенфол", яка еквівалента 7004550 грн;

- 28.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.06.2018 та скасування реєстраційних дій, за яким відкрито провадження у справі №910/15952/18;

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 відкрито провадження у справі № 904/3993/19 про банкрутство ТОВ "Аргос Стандарт".

8.16. За змістом статей 92, 97 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

8.17. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом (стаття 98 ЦК України).

8.18. Відповідно до статті 116 ЦК України учасникам господарського товариства, серед іншого, належать права у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

8.19. За змістом наведеного у позові обґрунтування заявлених у цій справі вимог позивач вбачає порушення своїх корпоративних прав внаслідок укладення оспорюваного договору, зокрема права на отримання частини прибутку у вигляді дивідендів (відчуження частки в статутному капіталі ТОВ "Бенфолд" суттєво зменшує доходи ТОВ "Аргос Стандарт") та право на отримання частини майна або вартості частини майна ТОВ "Аргос Стандарт" у випадку його ліквідації (розмір якого суттєво зменшився внаслідок відчуження за оспорюваним правочином майна вартістю 7004550 грн).

8.20. Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду позову ОСОБА_1 місцевий господарський суд у своєму рішенні дійшов наступних висновків:

- в укладенні ОСОБА_2 або уповноваженою ним особою від імені ТОВ "Аргос Стандарт" оспорюваного договору купівлі-продажу від 26.06.2018 не має будь-яких протиправних дій, оскільки на дату цього правочину ОСОБА_2 був зазначений у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як керівник ТОВ "Аргос Стандарт";

- ОСОБА_1 не був уповноважений органами управління ТОВ "Бенфолд" представляти інтереси товариства на загальних зборах ТОВ "Аргос Стандарт" 07.05.2018, за результатами яких серед іншого було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади директора ТОВ "Аргос Стандарт";

- внесення змін до відомостей про ТОВ "Аргос Стандарт" в Єдиний державний реєстр внаслідок скасування реєстраційних дій Наказом Міністерства юстиції України №192 від 21.06.2018 свідчить про автоматичне набуття ОСОБА_2 повноважень вчиняти юридичні дії від імені ТОВ "Аргос Стандарт";

- ОСОБА_2 з 02.11.2016 є керівником ТОВ "Аргос Стандарт" та кінцевим бенефіціарним власником, тобто на дату видачі ліцензії на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг він був учасником товариства, якому належала частка у статутному капіталі підприємства в розмірі 99,99%, тому видача ліцензії фактично погодила ОСОБА_2 як особу, що володіє більше 75% підприємства;

- ОСОБА_2 як на дату отримання ліцензії ТОВ "Аргос Стандарт" володів часткою підприємства в розмірі 99,9%, так і на підписання оскаржуваного договору ТОВ "Аргос Стандарт" продовжував володіти часткою статутного капіталу в тому самому розмірі, що була на дату отримання ліцензії;

- підписання керівником ТОВ "Агрос Стандарт" оспорюваного договору без передбаченої статутом згоди загальних зборів цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав позивача як учасника цього товариства.

8.21. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про відсутність порушеного права позивача, оскільки укладення виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди вищого органу цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав позивача, як учасника товариства.

8.22. Також суд апеляційної інстанції зазначив про те, що ОСОБА_1 на момент вчинення оспорюваного договору купівлі-продажу є учасником ТОВ "Аргос Стандарт" з долею участі 0,01%, водночас у справі відсутні докази наявності у позивача повноважень на представництво інтересів ТОВ "Аргос Стандарт" щодо оскарження спірного правочину на момент пред`явлення позову у даній справі, який може порушувати права самого товариства, а не його учасників.

8.23. Вказавши про те, що відсутність порушеного права позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у позові, апеляційний господарський суд не надавав оцінки аргументам позивача, викладених в апеляційній скарзі, які стосуються суті спору, оскільки вони не впливають на висновки стосовно наведених підстав для відмови у позові.

8.24. Колегія суддів вважає вказані висновки апеляційного господарського суду передчасними та такими, що не в повній мірі узгоджуються з обставинами цієї справи, з огляду на наступне.

8.25. Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, у висновках щодо відсутності порушеного права позивача судом враховано правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц, згідно з якою:

- укладення виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди вищого органу цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника;

- належним позивачем у подібних справах є юридична особа, права якої порушено, а не її учасник.

8.26. Також Велика Палата Верховного Суду у вищезгаданій постанові висвітлила сучасний підхід до використання теорії "проникнення за корпоративну завісу" та застосування зазначеного підходу у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

8.27. В пунктах 90, 91 постанови від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що допускається проникнення за "корпоративну завісу" та звернення учасників товариства з позовом в інтересах самого товариства, але за виняткових обставин.

8.28. Якщо екстраполювати наведені висновки ЄСПЛ на національне законодавство, то Велика Палата Верховного Суду вважає, що такими винятковими обставинами можуть бути, наприклад, відкриття ліквідаційної процедури та визнання боржника банкрутом, наслідком чого є припинення повноважень органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також припинення повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута, або запровадження тимчасової адміністрації чи оголошення про ліквідацію банку, в результаті чого припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (внутрішнього аудиту).

8.29. Врахувавши вищевказані висновки Великої Палати Верховного Суду, а також те, що на момент пред`явлення позову ОСОБА_1 у цій справі ТОВ "Аргос Стандарт" не перебувало в ліквідаційній процедурі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що укладення директором ТОВ "Аргос Стандарт" спірного договору може порушувати права та інтереси саме цього товариства, а не корпоративні права позивача. Відтак у даній справі немає виняткових обставин, визначених у практиці ЄСПЛ, які надають можливість учаснику товариства звернутися з позовом на захист інтересів товариства від його імені чи від власного імені, оскільки вагомі докази відсутності у самого товариства практичної та ефективної можливості звернутися до суду через органи, створені відповідно до його статуту.

8.30. Однак, застосувавши висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц, суд апеляційної інстанції не в повній мірі з`ясував питання щодо подібності правовідносин у названій справі та у справі № 904/3993/19 (910/15952/15), а також особливості правового регулювання справ про банкрутство.

8.31. Як вбачається з матеріалів справи, після звернення ОСОБА_1 з позовом, що розглядається у цій справі (28.11.2018), були ініційовані провадження у справах про банкрутство ТОВ "Аргос Стандарт" та "ТОВ "Бенфолд", а саме:

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019 відкрито провадження у справі №904/5932/18 за заявою ТОВ "Бенфолд" про його банкрутство;

- постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі №904/5932/18 ТОВ "Бенфолд" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру;

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ТОВ "Бенфолд", ліквідовано юридичну особу ТОВ "Бенфолд" та закрито провадження у справі №904/5932/18;

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 відкрито провадження у справі №904/3993/19 про банкрутство ТОВ "Аргос Стандарт" за заявою ТОВ "Класикплюс";

- постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/3993/19 ТОВ "Аргос Стандарт" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

8.32. Оскільки вказані обставини хоч і виникли після звернення ОСОБА_1 з позовом, що розглядається у цій справі, однак відкриття ліквідаційної процедури щодо ТОВ "Аргос Стандарт" як одного з відповідачів мало місце більш ніж за два роки до ухвалення рішення за вказаним позовом судом першої інстанції.

8.33. Також поза увагою суду апеляційної інстанції у контексті існування вищезгаданих виняткових обставин залишено те, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень:

- заява директора ТОВ "Бенфолд" про порушення провадження у справі про банкрутство вказаного товариства була подана до місцевого господарського суду 28.12.2018 і ухвалою від 08.01.2019 прийнята до розгляду у підготовчому засіданні, призначеному на 29.01.2019;

- на дату постановлення ухвали про прийняття справи № 910/15952/18 до провадження в межах справи № 904/3993/19 про банкрутство ТОВ "Аргос Стандарт" (тобто 03.02.2020) остання перебувала на стадії ліквідаційної процедури.

8.34. Наведене, поряд із значною тривалістю розгляду цієї справи (позов подано 28.11.2018, а рішення місцевого господарського суду ухвалено 19.07.2022), не було враховано судом апеляційної інстанції у питанні щодо наявності чи відсутності виняткових обставин, за яких допускається звернення учасників товариства з позовом в інтересах самого товариства, як і не враховано відмінність провадження у справах про банкрутство від позовного провадження з огляду на специфічність способів захисту суб`єктів у справі про банкрутство, наявність спеціальних процедур, учасників, стадій та інших складових (елементів).

8.35. Вказавши у своїй постанові про відсутність у матеріалах справи доказів наявності у ОСОБА_1 (позивача) повноважень на представництво інтересів ТОВ "Аргос Стандарт" щодо оскарження спірного правочину на момент пред`явлення позову у даній справі, суд апеляційної інстанції не встановив особу (осіб), уповноважену на представництво і захист інтересів ТОВ "Аргос Стандарт" на дату звернення з позовом та на дату ухвалення рішення по суті заявлених вимог, як і не перевірив можливість самого товариства звернутися до суду через органи, створені відповідно до його статуту, обмежившись посиланням на відсутність вагомих доказів на підтвердження протилежного.

8.36. Однак без з`ясування наведених вище обставин, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у даному конкретному випадку виняткових обставин, які надають можливість позивачеві як учаснику ТОВ "Агрос Стандарт" звернутися з позовом на захист інтересів товариства не можна визнати обґрунтованим.

8.37. Застосований судом апеляційної інстанції підхід у з`ясуванні обставин справи та в оцінці доказів не відповідає встановленим ГПК України вимогам, за змістом яких обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

8.38. З огляду на визначені ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, Верховний Суд позбавлений можливості самостійно усунути вищезгадані порушення, оскільки не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8.39. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів визначає частково обґрунтованими аргументи касаційної скарги, наведені у пункті 5.1 цієї постанови.

8.40. Решта доводів скаржника (пункти 5.2, 5.3 цієї постанови) стосуються суті спору. Однак, як зазначалося вище, суд апеляційної інстанції не надавав оцінки аргументам апеляційної скарги, які стосуються суті спору, а відтак не перевірив висновки місцевого господарського суду в цій частині. Зважаючи на межі перегляду справи в касаційній інстанції, в зазначеній частині доводи касаційної скарги не можуть бути розглянуті у даному касаційному провадженні.

8.41. Оскільки допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права призвело до неправильного застосування норм матеріального права та унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а ухвалення остаточного рішення у цій справі за результатами касаційного перегляду не вбачається можливим з огляду на повноваження суду касаційної інстанції, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

8.42. З урахуванням вищенаведеного, а також вимог касаційної скарги про ухвалення нового рішення по суті спору, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.2. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (стаття 310 ГПКУ країни).

9.3. З урахуванням викладеного у цій постанові, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати вищенаведене та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

9.4. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №904/3993/19 (910/15952/18) скасувати.

3. Справу №904/3993/19 (910/15952/18) передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді В. В. Білоус

В. Я. Погребняк