РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2024Справа № 910/10936/23 (755/8723/22)
за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості

в межах справи № 910/10936/23

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.10.2023 справу № 755/8723/22 передано до Господарського суду міста Києва.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 справу № 910/10936/23 (755/8723/22) передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження надати суду: - відзив на позов, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; - докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України); зобов`язано сторін негайно повідомити суд у разі сплати (часткової) відповідачем заборгованості, яка є предметом даного спору.

26.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву.

29.03.2024 від відповідача надійшов відзив.

Позивач та відповідач були повідомлені про відкриття провадження у справі відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 (далі - «Продавець»/«Відповідач») та ОСОБА_1 (далі - «Покупець»/«Позивач») уклали попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу у Київській області Квінікадзе О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 2770 (далі - «Договір»).

Відповідно до п. 1 Договору Продавець зобов`язується у строк до 30 серпня 2020 року передати у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу (далі - «Основний договір»), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 26 кв.м., в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,0322 га, кадастровий номер якої :03:007:5588, що знаходиться в АДРЕСА_2 та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання, водовідведення, та електроенергії), у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим та Основним договором.

Пунктом 3 Договору сторони, зокрема, визначили наступні умови Основного договору:

1) Продавець зобов`язується збудувати на земельній ділянці площею 0,0322 га, кадастровий номер якої :03:007:5588, що знаходиться в АДРЕСА_2 житловий будинок до тридцятого серпня дві тисячі двадцятого року, в якому буде розташовуватись вищезазначена квартира;

2) Договор купівлі-продажу квартири має бути нотаріально посвідчений не пізніше 30 серпня 2020 року.

Відповідно до п. 4 Договору, при укладенні цього Договору на підтвердження намірів Сторін Покупець передав, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 306604,00 (триста шість тисяч шістсот чотири) гривні 00 копійок, що на день укладення цього Договору еквівалентно 13216 (тринадцять тисяч двісті шістнадцять) доларів США.

Відповідно до п. 5 Договору Сторони також домовилися, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу квартири у строк, передбачений цим Договором, або наявної заборони на продаж майна продавцем або визнання об`єкту будівництва незаконною забудовою, або наявності підстав для визначення забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, Продавець зобов`язаний повернути Покупцю одержану від нього суму авансу в розмірі 306604,00 (триста шість тисяч шістсот чотири) гривні 00 копійок, що на день укладення цього Договору еквівалентно 13216 (тринадцять тисяч двісті шістнадцять) доларів США.

Однак, у встановлений Договором строк, зобов`язання Продавця за Договором не були виконані - будинок не збудований, не введений в експлуатацію, Основний договір не укладений.

Таким чином, Покупець звернувся до Продавця за Договором для повернення авансу у розмірі в розмірі 306 604,00 (триста шість тисяч шістсот чотири гривні 00 копійок), що на день укладення цього Договору еквівалентно 13216 (тринадцять тисяч двісті шістнадцять) доларів США. Відповідний лист Вих. № 01 -04 від 14 липня 2022 року було направлено 19 липня 2022 року.

Однак, Продавець не виконав вимоги Покупця. Враховуючи зазначене, законні інтереси та права Позивача були порушені.

Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

З огляду на те що, відповідач ухиляється від укладення основного договору, а багатоквартирний житловий будинок не збудовано та не введено в експлуатацію, наявні підстави для повернення авансу, сплаченого за Договором відповідно до п. 5 Договору.

Відповідачем порушено умови договору, заперечення відповідача викладені у відзиві спростовуються умовами договору.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач, зі своєї сторони не виконав належним чином свої зобов`язання та порушив передбачені договором зобов`язання.

Позивачем правомірно нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.

На підставі вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог в повному обсязі.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутство, ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) 428 203,69 грн, яка складається з основного боргу у розмірі 306 604,00 грн, інфляційного збільшення боргу у розмірі 104 286,69 грн, 3% річних 17 313,00 грн та судовий збір у розмірі 4 282,04 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 30.04.2024

Суддя А.М.Івченко