ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про вирішення заяви про відвід

25 квітня 2024 р. м. Рівне Справа №918/1038/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відвід судді Бережнюк Віти В`ячеславівни у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс"

про стягнення 160 677 528,40 грн.,

без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 16.10.2023 у складі судді Пашкевич І.О. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" про стягнення 160 677 528,40 грн. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/1038/23. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 31 січня 2024 року заяву судді Пашкевич І.О. про самовідвід від розгляду справи №918/1038/23 задоволено. Передано справу № 918/1038/23 уповноваженій особі апарату Господарського суду Рівненської області для автоматизованого розподілу вказаної справи в порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 року справу №918/1038/23 розподілено для розгляду судді Бережнюк В.В..

Ухвалою від 01.02.2024 суддею Бережнюк В.В. прийнято справу № 918/1038/23 до провадження.

Ухвалою суду від 14.02.2024 клопотання Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" про повернення до підготовчого провадження задоволено. Суд ухвалив повернутися до підготовчого провадження та призначив підготовче засідання.

24 квітня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" подало заяву про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи №918/1038/23.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2024 року справу №918/1038/23 в частині розгляду заяви ТОВ "Суффле Агро Україна" про відвід судді Бережнюк В.В. розподілено для розгляду судді Марачу В.В.

Розглянувши заяву ТОВ "Суффле Агро Україна" про відвід судді Бережнюк В.В., з`ясувавши обставини на які заявник посилається як на підставу відводу, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню. При цьому суд керувався наступним.

Заявлений відвід позивач мотивує серед іншого тим, що суддя Бережнюк В.В. фактично самоусувається від вирішення судової справи, не бере до уваги процесуальні зловживання Відповідача та подання ним аналогічного за змістом клопотання про призначення експертизи. Ні Відповідач, а ні суд не можуть чи не хочуть проаналізувати перелік господарських операцій, на підставі яких встановити суму боргу та перевірити розрахунок позовних вимог в частині інфляційних втрат, 12 % річних, пені та штрафу. Позивач вважає, що є підстави стверджувати, що суддею у даній справі буде призначено економічну експертизу з правових питань з метою отримання штучних додаткових аргументів для підтвердження позиції Відповідача про "прощення боргу" нібито за договором, а не виключно за аграрною розпискою, що надасть судді додаткових формальних підстав для упередженого розгляду справи. Позивач вважає, що суддя ігнорує принцип змагальності сторін та не бере до уваги зловживання Відповідачем процесуальними правами, що виражається у повторному зверненні із аналогічним клопотанням про призначення судової експертизи, безпідставно повернулася до підготовчого провадження у справі, самоусувається від здійснення судочинства, не бажаючи перевіряти розрахунок позовних вимог (суму боргу, інфляційних втрат, 12 % річних, пені та штрафу) із надуманих підстав об`ємності розрахунків та всупереч правовим позиціям Верховного Суду із даного питання, є всі підстави стверджувати, що має намір призначити експертизу із правових питань, що суперечить вимогам ГПК України.

При цьому ТОВ "Суффле Агро Україна" зазначає, що не звинувачує суддю в упередженості на підставі якихось безспірних фактів (родинних зав`язків і т.п.), так як вважає, що це не є обов`язковим в даному випадку.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

- він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

- він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

- було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

- є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З заявленого відводу вбачається, що заявник в основному не згідний з процесуальними рішеннями судді, зокрема з ухвалою від 14.02.2024 року про повернення розгляду справи до стадії підготовчого провадження, та діями судді щодо здійснення провадження у справі, зокрема, щодо розгляду клопотання відповідача про призначення у справі експертизи, тощо.

Однак суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У заяві про відвід, сам же заявник вказує, що він не звинувачує суддю в упередженості на підставі якихось безспірних фактів. В той же час суд зазначає, що саме обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді є підставою для відводу судді.

Крім того слід відмітити, що відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 15 цього ж Кодексу суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже з огляду на вищезазначені норми розгляд клопотань, заяв учасників справи, в тому числі про призначення у справі судової експертизи є прямим обов`язком суду, що розглядає справу.

Також суд зазначає, що у заяві про відвід, як підставу для відводу заявник зазначає те, що суддя має намір призначити у справі експертизу із правових питань.

Однак такі твердження заявника є його припущеннями і не є, в розумінні статті 35 ГПК України, підставою для відводу судді.

Суд зазначає, що Європейським судом з прав людини у рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на незалежний і безсторонній суд гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Газета Україна-Центр проти України", no.16695/04, від 15.07.2010).

Одночасно суд звертає увагу на практику ЄСПЛ, який у своїх рішеннях встановлює два виключення із поняття "належних сумнівів". Несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; не припустимі гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Отже, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді. Наявність припущень не є достатньою підставою для відводу судді.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що наведені заявником ТОВ "Суффле Агро Україна" обставини, не є обставинами для відводу судді Бережнюк В.В., які визначені ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а є припустимими гіпотезами та суб`єктивними уявленнями заявника. Останній фактично висловлює незгоду з процесуальними рішеннями судді щодо повернення до стадії підготовчого провадження та необхідності призначити судову експертизу у справі.

У зв`язку з вищенаведеним, у задоволенні заяви про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи №918/1038/23, суд відмовляє.

Керуючись статтями 35, 39, 232-235 Господарського кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи №918/1038/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Марач В.В.