ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" квітня 2024 р. м. Київ Справа № 910/17032/23

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради
до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України
про стягнення 9486,14 грн.
за участю представників:

позивача:не з`явились
відповідача:Гладуняк В.В. представник згідно витягу з ЄДРЮОФОПтаГФ
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» (далі позивач) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі відповідач) про стягнення 9486,14 грн., з яких 6554,17 грн. основний борг, 527,75 грн. інфляційні втрати, 2404,22 грн. 3% річних (вимоги в редакції заяви від 11.03.2024 (вх. № суду 2031 від 11.03.2024) про зменшення розміру позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлену теплову енергію до квартири АДРЕСА_1 , у період з листопада 2020 року по квітень 2021 року яка перебуває на балансі відповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк до 09.01.2024 для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 23.01.2024 та встановлено відповідачу строк до 02.02.2024 для подачі заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлену теплову енергію за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.2024 у даній справі задоволено клопотання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 22.12.2023 (вх. № суду 5792/23 від 25.12.2023) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін на 12.03.2024 об 14:30.

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 12.03.2024, яка відображена в протоколі судовому засіданні від 12.03.2024, оголошено перерву в судовому засіданні до 23.04.2024 об 14:30.

Через систему «Електронний суд» позивач подав заяву від 02.04.2024 (вх. № суду 2771 від 02.04.2024) про відмову від позову, в якій просить суд прийняти відмову Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради від позову. Закрити провадження у справі № 910/17032/23. Повернути Комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1342,00 грн., сплачений платіжною інструкцією від 31 жовтня 2023року№ 9.

В судове засідання призначене на 23.04.2024 представник позивача не з`явився.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у даній справі.

Розглянувши подану позивачем заяву від 02.04.2024 (вх. № суду 2771 від 02.04.2024) про відмову від позову разом з матеріалами справи в сукупності суд зазначає таке.

Одним із основних принципів господарського судочинства, закріплених у ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, є принцип диспозитивності.

Диспозитивність господарського судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Подавши заяву про відмову від позову позивач по суті не зацікавлений в розгляді його позовних вимог до відповідача після пред`явлення позову.

Частиною 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи обставини справи, а також те, що подана позивачем заява про відмову від позову не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає її та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України закриває провадження у справі.

Частиною 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання про повернення судового збору з бюджету, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач відмовився від позову після початку розгляду справи по суті, то у відповідності до приписів ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, заява Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради від 02.04.2024 (вх. № суду 2771 від 02.04.2024) в частині повернення з Державного бюджету України судового збору в розмірі 1342 грн. задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ч. 1, 3 ст. 191, п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 231, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Прийняти відмову Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради від позову.

2. Закрити провадження у справі № 910/17032/23 за позовом Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про стягнення 9486,14 грн., з яких 6554,17 грн. основний борг, 527,75 грн. інфляційні втрати, 2404,22 грн. 3% річних.

3. Відмовити в задоволенні заяви Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради від 02.04.2024 (вх. № суду 2771 від 02.04.2024) в частині повернення з Державного бюджету України судового збору в розмірі 1342 грн.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали 25.04.2024.

Суддя Ю.В. Подоляк