ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 Справа № 914/3831/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс», Львівська обл., с. Старий Яричів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід», м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - фізична особа-підприємець Петрів Андрій Ярославич, Львівська обл., с. Зимна Вода

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - фізична особа ОСОБА_1 , Львівська обл., с. Братковичі

про стягнення 501 923, 72 грн

Суддя Манюк П.Т.

за участю секретаря Артишук В.І.

Представники:

від позивача: Дубінін Р.В. представник,

від відповідача: не з`явився,

від третіх осіб: не з`явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс» звернулось в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід» про стягнення 501 923, 72 грн за договором від 01.10.2022 № 01-10/2022.

Ухвалою суду від 02.01.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон-плюс» залишено без руху, надано позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, а саме надати суду докази сплати судового збору, зазначити про наявність у заявника або інших осіб оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, обґрунтувати підстави залучення до участі у розгляді справи третьої особи.

15.01.2024 на адресу суду надійшли заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичну особу-підприємця Петріва Андрія Ярославича та фізичну особу ОСОБА_1 , підготовче судове засідання призначено на 19.02.2024.

Хід розгляду справи описано у відповідних ухвалах суду, зокрема ухвалою суду від 11.03.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 08.04.2024.

Ухвалою суду від 08.04.2024 розгляд справи по суті відкладено на 29.04.2024.

У судове засідання, 29.04.2024, представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та в усних поясненнях.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, вимоги суду не виконав.

Треті особи в судові засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, вимог суду зазначених в ухвалах суду не виконали.

Відповідно до приписів п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 29.04.2024 справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс» (надалі позивач, постачальник) звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід» (надалі відповідач, покупець) про стягнення 501 923, 72 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 жовтня 2022 року між сторонами у справі укладено договір постачання № 01-10/2022 (надалі договір).

Відповідач має грошову заборгованість перед позивачем в сумі 384 000, 00 грн відповідно до договору, рахунку специфікаціі? від 26 жовтня 2022 року № 02-10/22, товаро-транспортної накладної від 21 грудня 2022 року № 04-12/2022, видаткової накладної від 21 грудня 2022 року № 04-12/2022.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаного боргу. Крім стягнення основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3 % річних в розмірі 5 650, 00 грн, інфляційні втрати в розмірі 17 588, 79 грн та штрафні санкції (пеню) в розмірі 94 684, 93 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив.

Позиція третіх осіб.

Треті особи письмових пояснень по суті спору не надали.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, 01 жовтня 2022 року між сторонами у справі був укладений договір постачання № 01-10/2022.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник приймає на себе зобов`язання виготовляти та поставляти (передавати у власність) покупцю лісоматеріали круглі, пиломатеріали необрізні, пиломатеріали обрізні твердих порід деревини (надалі товар), а покупець зобов`язується приймати товар та вчасно і в повному обсязі оплачувати поставлений товар в порядку передбаченому цим договором.

Згідно із п. 1.2 договору, поставка товару здійснюється однією партією або більшою кількістю партій в залежності від умов передбачених у специфікації товару, яка є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п. 1.3 договору, найменування, асортимент, інші технічні характеристики товару, який поставляється згідно умов цього договору, вимоги щодо якості окремих видів товару, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки товару визначаються у специфікації товару, що є додатком до цього договору та його невід`ємною частиною. При цьому, сторони вправі включати до специфікації усі вищезазначені ознаки товару або окремі частини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами п. 2.2 договору постачальник має право, зокрема вимагати від покупця прийняття товару та проведення своєчасної оплати за придбаний товар.

Відповідно до п. 2.3 договору покупець зобов`язується, зокрема здійснити оплату товару у порядку, передбаченому розділами 4 та 5 цього договору.

Згідно із п. 2.5 договору сторони зобов`язуються максимально сприяти одна одній у виконанні зобов`язань, передбачених цим договором; своєчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов`язання, передбачені цим договором; за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором нести відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.

За умовами п. 3.1 договору найменування, асортимент, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю, вартість всієї поставки товару визначаються сторонами в специфікаціях, що є додатками до цього договору, та підтверджуються постачальником.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що ціна товару за цим договором визначається сторонами в специфікації до цього договору і зазначається в рахунках-фактурах та накладних на товар.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами пунктів 5.1 5.5 договору оплата товару здійснюється в національній валюті України у безготівковій формі шляхом переказу грошових коштів вартості партії поставленого товару з банківського рахунку покупця на банківський рахунок постачальника, реквізити яких вказані у цьому договорі. Покупець зобов`язується провести передплату вартості товару не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати отримання рахунку на оплату партії товару. Оплата товару здійснюється покупцем виходячи з ціни, вказаної в специфікації, на підставі рахунків-фактур та накладних. Платіжні документи за цим договором підлягають оформленню відповідно до чинного законодавства України, з дотриманням усіх вимог, що звичайно ставляться до змісту і форми таких документів, з обов`язковим зазначенням номера та дати накладної, за якою здійснюється оплата грошових коштів та/або номера і дати рахунку-фактури на поставку партії товару. Датами передоплати та основної оплати товару є відповідні дати надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 6.2 договору, право власності на товар переходить від постачальника до покупця у момент передачі товару по накладних уповноваженому представнику покупця в місці, вказаному в п.п б п. 2.1. розділу 2 цього договору.

Згідно із п. 7.2 договору, приймання - передача товару оформляється шляхом підписання сторонами накладної. Приймання товару по кількості здійснюється шляхом звіряння асортименту та кількості товару, вказаного у специфікації до даного договору та накладній, із асортиментом та кількістю фактично поставленого товару.

Пунктом 7.3 договору визначено, що датою поставки товару вважається дата передання товару уповноваженому представнику покупця чи його підряднику відповідно до накладної/накладних.

У разі невідповідності товару вимогам щодо кількості, сторонами складається Акт встановлення розбіжностей при прийманні товару по кількості (п. 7.3 договору).

21 грудня 2022 року товар пиломатеріали необрізні, дуб червоний, сорт 1, товщина 35 мм, довжина 1700-3300 мм, ширина 190-580 мм об`ємом 32,0 кубічних метрів та вартістю 384 000 передано для транспортування підряднику відповідача Фізичній особі-підприємцю Петріву Андрію Ярославовичу (далі третя особа 1), водій підрядника: ОСОБА_1 (далі третя особа 2), відповідно до товарно-транспортноі? накладної № 04-12/2022 від 21 грудня 2022 року, видаткової накладної № 04-12/2022 від 21 грудня 2022 року та рахунку специфікації № 02-10/22 від 26 жовтня 2022 року.

Судом встановлено, що будь-яких претензій щодо кількості, якості, асортименту поставленого товару від відповідача до позивача не надходило.

У рахунку-специфікації на оплату від 26.10.2022 № 02-10/22 зазначено постачальника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Синеон-плюс» та покупця - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід», договір: договір постачання від 01 жовтня 2022 року № 01-10/2022, вимоги до якості товару та строк поставки - протягом 5 робочих днів з моменту оплати цього рахунку специфікації.

Також у рахунку-специфікації на оплату від 26.10.2022 № 02-10/22 вказано найменування, кількість та вартість товару, що постачається за вказаним рахунком, а саме полубрус дубовий ІІ сорт у кількості 15,60 м. куб., ціна без ПДВ 141 180, 00 грн; полубрус дубовий ІІІ сорт у кількості 61, 48242 м. куб., ціна без ПДВ 467 266, 39 грн та пиломатеріали необрізні, дуб червоний, товщина 30-35 мм, ширина 190-580 мм, довжина 1700-3300 мм, сорт І у кількості 150 м. куб., ціна без ПДВ 1 500 000, 00 грн. Загальна вартість товару відповідно до рахунку-специфікації на оплату від 26.10.2022 № 02-10/22 складає 2 530 135,67 грн з ПДВ.

Позивачем також додано рахунок-специфікацію на оплату від 31.10.2022 № 03-10/22, відповідно до якого постачається товар круглі лісоматеріали (за середнім діаметром) дуб черв (qrub) D D2a (20-24) у кількості 0, 28500 м. куб., ціна без ПДВ 741, 00 грн; круглі лісоматеріали (за середнім діаметром) дуб черв (qrub) D D2b (25-29) у кількості 2, 016 м. куб., ціна без ПДВ 5443, 20 грн; круглі лісоматеріали (за середнім діаметром) дуб черв (qrub) D D 3a (30-34) у кількості 5, 184 м. куб., ціна без ПДВ 18 144, 00 грн; круглі лісоматеріали (за середнім діаметром) дуб черв (qrub) D D3b (35-39) у кількості 5, 551 м. куб., ціна без ПДВ 21 093, 80грн; круглі лісоматеріали (за середнім діаметром) дуб черв (qrub) D D4 (40-49) у кількості 0, 717 м. куб., ціна без ПДВ 2 868, 00 грн, усього на суму 57 948, 00 грн з ПДВ.

З матеріалів, долучених до справи вбачається, що позивач, відповідно до рахунку специфікації від 26 жовтня 2022 року № 02-10/22, товаро-транспортної накладної від 21 грудня 2022 року № 04-12/2022, видаткової накладної від 21 грудня 2022 року № 04-12/2022 поставив відповідачу товар на загальну суму 384 000, 00 грн.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем накладні не підписані, однак товарнотранспортна накладна від 21 грудня 2022 року № 04-12/2022 підписана водієм перевізника (третьою особою), а згідно з пунктом 7.3 договору сторонами узгоджено, що датою поставки товару вважається дата передання товару уповноваженому представнику покупця чи його підряднику відповідно до накладної/накладних.

Проте, відповідач не оплатив поставлений позивачем товар, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 384 000, 00 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ГПК України визначає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не надав.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 384 000, 00 грн є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Відповідно до 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 зазначеної постанови Пленуму).

Відповідно до п. 12.5 договору, у разі порушення покупцем строку передоплати та/чи основної оплати товару, покупець повинен сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості нездійсненого платежу за товар за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов`язання є зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір передбачено також ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Позивачем в позовній заяві заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 5 650, 00 грн, інфляційні втрати в розмірі 17 588, 79 грн та штрафні санкції в розмірі 94 684, 93 грн.

Суд, перевіривши розрахунок 3 % річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, вважає що вони розраховані вірно, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід» (79024, місто Львів, вулиця Липинського, будинок 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон-плюс» (80463, Львівська обл., Львівський р-н, село Старий Яричів(з), вул. Галицька, будинок 143/59, ) суму в розмірі 509 452, 58 грн, з яких:

- 384 000, 00 грн основного боргу,

- 94 684, 93 грн пені,

- 5 650, 00 грн 3% річних,

- 17 588, 79 грн інфляційних втрат,

- 7 528, 86 грн судовий збір.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складений 03 травня 2024 року.

Суддя Манюк П.Т.