ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2024 р. Справа№ 910/11199/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Кропивної Л.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Савенко Наталії Григорівни на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/11199/23 (суддя Пукас А.Ю., повний текст складено - 16.10.2023) за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Фізичної особи-підприємця Савенко Наталії Григорівни про стягнення 178 436, 79 грн.

встановив наступне.

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Акцент-Банк" з позовом до Фізичної особи-підприємця Савенко Наталії Григорівни про стягнення 178 436, 79 грн заборгованості за кредитним договором № 20.38. від 13.01.2021 (далі за текстом - Договір), яка складається із тіла кредиту - 134 445, 24 грн, процентів - 20 351, 55 грн, винагороди - 12 640 грн, штрафу (фіксована складова) - 1 000 грн та штрафу (змінна складова) - 10 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на допущення відповідачем порушення умов договору, у зв`язку з чим банк набув право на дострокове стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/11199/23 позов задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту - 134 445 грн 24 коп, проценти - 20 351 грн 55 коп, винагороду - 12 640 грн. та судовий збір - 2 518 грн 54 коп.; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Так, суд дійшов висновку, що погашення кредиту здійснювалося відповідачем не у відповідності до графіку, затвердженого сторонами Додатком №1 до Договору, що свідчить про порушення грошового зобов`язання, що в результаті призвело до утворення заборгованості із тіла кредиту - 134 445, 24 грн, процентів - 20 351, 55 грн, винагороди - 12 640 грн, які на переконання суду з правомірними та арифметично вірними, а відтак підлягають стягненню з відповідача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову із закриттям провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на відсутність у нього обов`язку з дострокового повернення кредитних коштів, оскільки, за його доводами, претензію від позивача він не отримував.

Також, скаржник не погоджуючись із вимогою про стягнення з нього 12 640 грн винагороди вказує, що вона по суті є прихованими відсотками.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Савенко Наталії Григорівни на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/11199/23; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Також, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

При цьому, позивач скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення її вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

13.01.2021 між позивачем та відповідачем укладено Договір, відповідно до предмету якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Строковий кредит (далі - «кредит») надається банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням. Термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього договору.

Згідно з умовами пункту А2 та пункту А3 Договору, ліміт останнього становить 200 000,00 грн. Термін повернення кредиту 12.04.2024.

Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток № 1 цього договору).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором*((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)*процентна ставка за місяць)/((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1).

сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом * річна процентна ставка/кількість днів поточного року)* кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу.

Сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту - сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у випадку порушення позичальником будь - якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 12.01.2024.

Згідно пункту А6 Договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90 % річних.

У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк збільшує процентну ставку на 2 % річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 20,90% річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 20,90 % річних і дати початку її нарахування.

Відповідно до пункту А8 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Пунктом А10 Договору передбачено, що позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Пунктом А11 Договору встановлено, що позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,000001% процентів від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюєтеся у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому договору.

Додатком № 1 до Договору закріплено графік погашення кредиту.

Обставини отримання кредитних коштів в розмірі 200 000 грн відповідачем підтверджується меморіальним ордером № TR.16460457.26626.70198 від 13.01.2021 на суму 200 000 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 19.04.2023 про погашення існуючої заборгованості за Договором, до якої також додано відповідний розрахунок заборгованості.

Так, 21.04.2023 позивач зазначену вимогу направив засобами поштового зв`язку, що вбачається із наданого опису вкладання у цінний лист з відбитком поштового штемпеля, фіскального та наданого списку згрупованих повідомлень.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Як вже було зазначено, позовні вимоги задоволені місцевим господарським судом частково.

В вказане рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення вимог, а тому виходячи з положень ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з умовами пункту А3 Договору термін повернення кредиту 12.04.2024.

Також, вказаний пункт передбачає наступне.

Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток № 1 цього договору).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором*((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)*процентна ставка за місяць)/((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1).

сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом * річна процентна ставка/кількість днів поточного року)* кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу.

Сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту - сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у випадку порушення позичальником будь - якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 12.01.2024.

Враховуючи наявність у відповідача простроченої заборгованості, позивач звернувся до нього з вимогою від 19.04.2023 про погашення існуючої заборгованості за Договором у строк до 26.04.2023.

Наведена вимога 21.04.2023 була направлена відповідачу за належною адресою (яка ним самим також зазначена й в апеляційній скарзі), що підтверджується описом вкладання у цінний лист з відбитком поштового штемпеля, фіскальним чеком та списком згрупованих повідомлень.

Стосовно тверджень апелянта про неповне зазначення адреси в реєстрі поштових відправлень слід зазначити, що в описі вкладення у цінний лист, на якому міститься відбиток штампу органу поштового зв`язку адреса відповідача зазначена повністю.

Вказаний документ є належним доказом направлення вимоги відповідачу.

Щодо посилань скаржника на неотримання ним цієї вимоги з огляду на перебування за кордоном, слід зазначити, що направлення листа на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Крім цього, встановлення фактичного місця перебування відповідача не належить до обов`язків позивача.

Так, колегія суддів визнає достатнім направлення вимоги на належну відповідачу адресу.

До того ж доказів перебування за кордоном станом на дату направлення вимоги відповідачем не надано.

Таким чином, позивач набув право на дострокове стягнення кредитних коштів з відповідача.

Стосовно не погодження скаржника із вимогою про стягнення з нього 12 640 грн винагороди з посиланням на те, що вона по суті є прихованими відсотками, слід зазначити наступне.

Пунктом А10 Договору передбачено, що позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів.

Свобода договору віднесена до загальних засад цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Отже, відповідач, уклавши договір, погодився із наведеною умовою.

Одночасно, колегія суддів вказує наступне.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Савенко Наталії Григорівни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/11199/23 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 29.04.2024 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

Л.В. Кропивна