ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2024 р. Справа№ 910/13105/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Привалка Антона Валерійовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2023 про повернення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/13105/23 (суддя Мельник В.І.)

за позовом фізичної особи-підприємця Привалка Антона Валерійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН СИСТЕМС"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Привалко А.В. (надалі - позивач; ФОП Привалко А.В.; апелянт) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН СИСТЕМС" (надалі - відповідач; ТОВ "ТАЛАН СИСТЕМС") про стягнення 8 562,10 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 у справі № 910/13105/23 позовні вимоги задоволено частково.

13.12.2023 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від ФОП Привалко А.В. отримано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2023 у справі № 910/13105/23 заяву фізичної особи-підприємця Привалко А.В. про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами повернуто заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи спірну ухвалу суд першої інстанції зазначив, що до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано жодного доказу направлення її копії відповідачу.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ФОП Привалко А.В. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2023 у справі № 910/13105/23 та направити справу для продовження розгляду заяви ФОП Привалко А.В. про ухвалення додаткового рішення до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

При цьому, апелянт вказує, що проаналізувавши практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, можна зробити висновок, що у Господарському процесуальному кодексі України відсутня норма, яка б вказувала на обов`язок надсилання іншим учасникам спору заяви про ухвалення додаткового рішення, на підставі ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 апеляційна скарга апелянта у справі № 910/13105/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Привалка А.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2023 у справі № 910/13105/23 про повернення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/13105/23; справу № 910/13105/23 призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи про розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2023 у справі № 910/13105/23 повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного документа від 08.03.2024. Також ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 у справі № 910/13105/23 оприлюднено 06.03.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявнику).

За змістом ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ "ТАЛАН СИСТЕМС" на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходив, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку.

За ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після поставлення ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Отже, із змісту статті 170 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що лише вимоги передбачені частиною першою цієї статті стосуються будь-яких заяв, клопотань та заперечень.

У свою чергу вимоги, що містяться у частині другій вказаної статті, стосуються виключно заяв, клопотань та заперечень, які подаються на стадії виконання судових рішень, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, вказаною правовою нормою передбачено, що вимога надавати суду докази надсилання заяв, скарг чи заперечень іншим учасникам справи (надсилати вказані документи іншим учасникам справи) відноситься конкретно до стадії виконання судового рішення.

Слід зазначити, що судочинство поділяється на декілька стадій, зокрема підготовче провадження, судовий розгляд та виконання судового рішення.

Виконання судового рішення завершує судочинство та права особи після завершення цієї стадії вважаються реально поновленими. На стадії виконання судових рішень здійснюється реалізація тих рішень, які набрали законної сили.

В той же час, на момент подачі позивачем відповідної заяви, рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 у справі № 910/13105/23 не набрало законної сили, а тому вказана судова справа, на момент подачі заяви про повернення заяви без розгляду про ухвалення додаткового рішення, не перебувала на стадії виконання судового рішення, тому у позивача не було правових підстав надсилати відповідачеві копії заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Отже, суд першої інстанції приймаючи оскаржуване судове рішення про повернення без розгляду позивачу заяви про ухвалення додаткового рішення, за висновками колегії суддів, помилково застосував частину 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України та дійшов передчасного висновку про повернення без розгляду заяви позивача.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції було безпідставно повернуто без розгляду заяву ФОП Привалко А.В. про ухвалення додаткового рішення.

В силу ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть перешкоджати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства», від 28.05.1985, пункт 57, Серія А, № 93, та рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на все вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права (ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі статті 280 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду міста Києва від 15.12.2023 у справі № 910/13105/23 підлягає скасуванню.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 271, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Привалка Антона Валерійовича - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2023 у справі № 910/13105/23 про повернення заяви без розгляду про ухвалення додаткового рішення - скасувати.

3. Справу № 910/13105/23 повернути до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков