ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3610/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., при секретарі судового засідання Боднарук І.В., розглядаючи справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача: Громадської організації "Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів"(65007, Одеська обл., м.Одеса, вул.Мала Арнаутська, буд.111, )

- за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

- за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 )

- за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору- ОСОБА_4 ( РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 )

- за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_5 ( РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 )

про визнання недійсними та скасування рішень

Представники:

Позивач ОСОБА_1 (зал №11)

відповідача ОСОБА_6 (зал №11)

відповідача ОСОБА_7 (зал №11)

третя особа ОСОБА_4 (зал №11)

Треті особи- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 - не прибули

Слухач ОСОБА_8 (зал №11)

Слухач ОСОБА_9 (зал №11)

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Громадської організації Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів за участю третьіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування рішень, прийнятих позачерговою конференцією Громадської організації Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів, які оформлені протоколом від 26.10.2020 № 1Р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.09.2022р., залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023, позов задоволено повністю.

Постановою від 03.08.2023 Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_10 задовольнив, рішення Господарського суду Одеської області від 27.09.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі № 916/3610/21 скасував, а справу № 916/3610/21 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух справи та процесуальні дії суду (суддя Пінтеліна Т.Г.) відображено у попередніх ухвалах по даній справі.

Ухвалою від 14.03.2024р. підготовче провадження у справі закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.04.2024р.

Однак у судове засідання 09.04.2024р. не прибув позивач та жодна з третіх осіб.

За таких обставин, з метою створення учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників справи перед законом і судом та надання можливості всім учасникам провадження скористатись повним обсягом процесуальних прав, суд постановив ухвалу про призначення судового засідання на іншу дату.

Ухвалою від 09.04.2024 року суд визнав обов`язковою явку у судове засідання 02.05.2024р. усіх учасників справи та попередив учасників справи, що судом можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу за невиконання вимог суду, згідно ст.ст.131-135 ГПК України.

Дану ухвалу було направлено учасникам справи на відомі електронні адреси, що підтверджується довідками про доставку електронного листа наявними у матеріалах справи.

Додатково суд повідомив учасників справи шляхом розміщення повідомлення на сайті судової влади.

Однак у судове засідання 02.05.2024 року не прибули: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_5 .

Відповідно до положень статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ч.2 та 3 ст.42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені ГПК України.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу, згідно зі статтею 132 ГПК України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Суд звертає увагу учасників справи, що згідно пункту 1 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України, за невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами - суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.135 ГПК України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

За змістом частини 7 статті 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3 028,00 грн.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність застосування заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету України штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028,00 грн на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- ОСОБА_3 , у зв`язку із зловживанням процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Питання про необхідність застосування заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету України штрафу, щодо третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_5 суд залишає на розгляді, до надходження документів, які підтверджують поважність причини неявки у судове засідання.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до приписів ч.6 ст.135 ГПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 131-135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Застосувати до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) заходи процесуального примусу, а саме: штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028,00 грн.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) штраф у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн.

3. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) штраф у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Дана ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" протягом трьох місяців - до 11.01.2024.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Боржник: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 )

4. Відкласти підготовче засідання на "28" травня 2024 р. о 10:00. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань №11 (5 поверх), тел. 0(482)307-980.

5. Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, яка набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 02.05.2024, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, та строк, передбачені ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Т.Г. Пінтеліна