ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Справа № 915/276/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

без виклику сторін

справу № 915/276/22

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця",

вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, електронна адреса: ;

в особі Регіональної філії "Південна залізниця",

вул. Євгена Котляра, 7, м. Харків, 61052;

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон",

54002, узвіз Каботажний, буд. 1, м.Миколаїв, електронна адреса: ;

про: стягнення грошових коштів у загальній сумі 54606 грн. 36 коп.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця") пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Нібулон" про стягнення грошових коштів у загальній сумі 54606 грн. 36 коп. за зберігання вантажів у вагонах, з посиланням на відмову від нарахованого збору, чим порушено умови укладеного між сторонами договором про надання послуг від 26.06.2020 № 8211375 (40-14291113/2020-0001) (далі-договір, внаслідок чого відповідачу протягом вивезення вантажу нараховано збір за зберігання вантажів у вагонах.

Позивач також просить про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат.

За такими вимогами ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито провадження в даній справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цією ж ухвалою, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України ? п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, визначено провести розгляд справи № 915/276/22 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що між акціонерним товариством "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020 за № 8211375 (40-14291113/2020-0001).

Для забезпечення заявки відповідача під навантаження вантажу - зерно кукурудзи маршрутною відправкою прибули вагони. Далі проводилось подавання вагонів під навантаження окремими групами на під`їздній колії ТОВ СП "Нібулон". Після навантаження кожна група вагонів виставлялась з під`їзної колії відповідача на колії загального користування АТ "Українська залізниця" станції "Решетилівка" в очікуванні накопичення маршруту та оформлення накладної. Після накопичення на коліях загального користування станції відправлення " Решетилівка" відповідачем була оформлена накладна на відправлення вагонів призначенням на станцію Миколаїв-Вантажний регіональної філії "Одеська залізниця". З метою отримання перевізником належних платежів, пов`язаних з затримкою вагонів для накопичення вагонів з причин, що залежать від вантажовідправника, на підставі актів форми ГУ-23 працівниками станції "Решетилівка" сформована накопичувальна картка форми ФДУ-92 № 30110120 та нараховано збір за зберігання вантажу на підставі п. 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644. Позивач зазначає, що затримка вагонів на станційних коліях відбулась саме з вини відповідача, затримка вагонів відбувалась в очікуванні накопичення маршруту та оформлення документів перевезення відправником. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми ГУ-23. Відповідачем здійснено оплату за накопичення вагонів на коліях загального користування, водночас збір за зберігання вантажу на коліях загального користування по накопичувальним карткам форми ФДУ-92 не сплачено, у зв`язку з внесенням до накопичувальних карток заперечень стосовно того, що відповідач не згоден з даним нарахуванням, оскільки маршрут був сформований відповідно розділу 17 пункт 2 Правил перевезення вантажів та накопичений на станції відповідно до додатку 1-4 до договору про надання послуг з погодженим замовлення про окремі послуги, а саме організація накопичення вагонів на станції накопичення, з залізницею погоджено від 30.09.2021 що не передбачає нарахування за зберігання вантажу.

02.11.2022 та 21.11.2022 від відповідача до суду надійшли відзиви на позовну заяву в яких відповідач проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що накопичення вагонів з вантажем (маршрутний поїзд) - є предметом "окремої послуги" обов`язковою умовою якої є формування поїзду установленої довжини (50 вагонів). Зазначає, що хибним є твердження позивача, що частина маршрутного потягу в обсязі 12 вагонів могла бути відправлена залізницею, однак затримувалась внаслідок ненадання відповідачем накладної.

Сама по собі процедура "накопичення вагонів" передбачає затримку окремих вагонів на певний час з метою формування маршрутного поїзда, на що залізниця надала свою згоду шляхом укладання з відповідачем договору. Вагони не можуть рушити не тому, що відправником не подані документи (загальне), а тому що не сформований маршрут в повному обсязі і надання послуги по накопиченню триває до формування повного складу маршруту. Вказує, що для проведення навантаження зернових вантажів на під`їзній колії між АТ "Українська залізниця" та ТОВ СП "НІБУЛОН" був укладений договір про подачу та забирання вагонів від 30.05.2017 № 4230.

26.06.2020 ТОВ СП "Нібулон" в порядку, встановленому ст. 634 Цивільного кодексу України, направлено АТ "Українська залізниця" заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом № 14291113/2020-001 від 24.03.2020. Заява підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису 26.06.2020. Метою укладання між сторонами договору було саме накопичення вагонів для формування маршрутного поїзда в 50 вагонів. Накопичення вагонів проводилось за Договором із залізницею за попередньо погодженим планом, який мав ознаку "маршрутний" та за попередньою заявкою, за що відповідачем було сплачено відповідні платежі. Зазначає, що 20.11.2019 АТ "Укрзалізниця" видано роз`яснення № Ц-2/58/405-19 щодо надання послуг з організації перевезень вантажів та порожніх вагонів за узгодженим розкладом руху вантажного поїзда (РРМП), згідно п. 3.5 яких зазначено, що збір за зберігання вантажів та маневрова робота під час накопичення маршрутного поїзда не нараховується.

Оформлена накопичувальна картка № 30110120, на якій зазначені зауваження ТОВ СП "НІБУЛОН": "Маршрут був сформований відповідно розділу 17 пункту 2 Правил перевезення вантажів та накопичений на станції відповідно додатку 1-4 до договору про надання послуг з погодженим замовленням про окремі послуги, а саме організація накопичення вагонів на станції накопичення. Додаток 1-4, який регулює дану послугу встановлює розмір оплати в п. 9, який повністю кореспондується обсягу послуги". Вказує, що сторони уклали договір на послугу "з організації накопичення вагонів". В даному випадку перебування вагонів на станції не викликано "затримкою оформлення документів", а є свідомою дією обох сторін "накопичення", що в свою чергу є предметом послуги з боку позивача. До моменту повного виконання зобов`язань формування 50 вагонів, вагони не можуть бути відправлені. В період часу вказаний в заявці (обумовленого обома сторонами) вагони не могли бути відправлені не тому що відсутні документи, а тому що не сформовано 50 вагонів (маршрут). Отже відсутня протиправна поведінка або вина когось із сторін, оскільки виконувались умови договору. В зв`язку з чим позивач безпідставно посилається на п. 9 Правил зберігання вантажу, оскільки він застосовується до інших випадків. Зазначає, що розрахунки заборгованості складені на припущеннях посадових осіб позивача, без зазначення правильних реквізитів ваги тощо, що свідчить про безпідставність нарахованих сум позивачем. Вважає, що позивачем належними засобами доказування не доведено наявність умов для притягнення ТОВ СП "Нібулон" до матеріальної відповідальності. Також, вказує, що спірні правовідносини між сторонами виникли 28.11.2021, 29.11.2021 та 30.11.2021. Однак позивач із позовом звернувся лише 17.08.2022, що свідчить про пропуск строку позовної давності.

14.11.2022 позивач надав до суду відповідь на відзив та 22.11.2022 у своїх письмових поясненнях зазначає, що договір перевезення вантажів в особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів від 26.09.2019 було розміщено у загальному доступі на сайті. АТ "Укрзалізниця" було надане роз`яснення від 20.11.2019 № Ц-2-58/405-19 щодо надання послуг з організації перевезень вантажів та порожніх вагонів за узгодженим розкладом руху вантажного маршрутного поїзда. У пункті 1.1 роз`яснення було зазначено, що надання послуги РРМП здійснюється за погодженим перевізником та замовником розкладом руху відповідно до укладеного договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів. Листом від 28.08.2020 за № ЦТЛ - 19/1513 АТ "Укрзалізниця" повідомило про припинення договору перевезення вантажів в особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів від 26.09.2019, тому не може застосовуватись роз`яснення до договору, який припинив свою дію. Крім того, розрахунок збору за зберігання в тоннах на підставі даних накладних здійснений вірно, строк позовної давності щодо вимог у даній справі не сплинув.

28.11.2022 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких зазначає, що у відповіді на відзив позивачем не доведено правомірність нарахованої плати, а позивач послався лише на норми права, без надання належних розрахунків. Вказує, що нарахована сума є безпідставною та не підлягає стягненню.

22.11.2022 позивач надав до суду письмові пояснення щодо предмета спору, наявних між сторонами правовідносин, обґрунтування щодо правомірності заявлених до стягнення сум та посилаючись на постанови Верховного Суду у подібних відносинах від 28.10.2021 у справі № 905/179/21, від 26.06.2020 у справі № 908/1925/19, від 12.10.2020 № 908/1757/19, які позивач просить суд врахувати при ухваленні рішення у даній справі.

27 липня 2023 року відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання про поновлення строку на подачу доказів та долучення до матеріалів справи № 915/276/22 висновку експерта № 02/07 - 23 від 17.07.2023.

Дослідивши матеріали клопотання про поновлення строку на подачу доказів та долучення до матеріалів справи висновку експерта № 02/07 - 23 від 17.07.2023 ухвалив не приймати до уваги.

Дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

За змістом ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із статтею 306 Господарського кодексу України, передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ст. 909 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України).

Разом з цим, права й обов`язки сторін виникають не лише з умов укладеного сторонами договору, а і на підставі норм, встановлених актами законодавства, в тому числі нормативно-правових актів, які регулюють взаємовідносини в певних випадках.

Постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджено Статут залізниць України (далі-Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (п. 2 Статуту).

Згідно ст. 71 Статуту, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

До матеріалів позовної заяви долучено договір про подачу та забирання вагонів ТОВ СП "НІБУЛОН" при станції Решетилівка Південної залізниці № 4230 від 30.05.2017. Відповідно до умов п.1 договору № 4230 згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить користувачу, та примикає через стрілку № 9 до колії № 1 станції Решетилівка Південної залізниці і яка обслуговується локомотивом залізниці. Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлено на відстані 156 м. від вістря стрілки № 9. Розгорнута довжина під`їзної колії становить 537 погонних метра, загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більше 08 вагонів (п.2 та п.6 договору № 4230).

Згідно позицій сторін, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" не має власних потужностей для формування маршрутного поїзда в 52 вагонів на власній території. У зв`язку з цим 26.06.2020 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (Акціонерним товариством "Українська залізниця") та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством "Нібулон" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-0001 зокрема Додаток 1-4 "Умови організації накопичення вагонів" з метою надання-отримання спеціальної послуги "накопичення вагонів", яка передбачає накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування для відправлення їх маршрутними поїздами.

26.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством "Нібулон" в порядку, встановленому ст. 634 ЦК України шляхом накладення електронного цифрового підпису, направлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" Заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-001.

26.06.2020 Акціонерним товариством "Українська залізниця" направлено відповідачу інформаційне повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-0001, яким позивач засвідчив прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" пропозиції (акцепт) укладення договору та повідомив про присвоєння замовнику кодів відправника/одержувача 8496 та платника 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером.

Повідомлено, що код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

Згідно п.1.1 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом укладеного сторонами 26.06.2020 (в редакції, що оприлюднено 28.10.2021 та яка вводиться в дію 01.11.2021) (далі - Договір) предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі-послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. Так, у розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Відповідно до п.1.2 Договору при його виконанні сторони використовують такі скорочені найменування нормативно-правових актів:

- Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут залізниць України);

- Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082 (далі - Правила №644);

- Правила планування перевезень вантажів (статті 17-21 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за №1030/7318 (далі - Правила планування перевезень вантажів);

- Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458 (далі - Правила користування вагонами);

- Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі - Збірник Тарифів, Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, відповідно);

- Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - СМГС);

- Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ).

Відповідно до п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 2.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема:

- сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника (п.2.1.4);

- відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п.2.1.5);

- у строки, встановлені розд. 4 договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п.2.1.7);

Відповідно до п. 2.3 договору перевізник зобов`язаний, зокрема:

- приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів (п.2.3.2);

- складати документи, передбачені п.п.1.3, 1.4 та розд. 4 договору, щодо нарахування сум платежів (п.2.3.5).

Відповідно до п. 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Відповідно до п. 13 договору невід`ємною частиною договору є додатки, зокрема:

- додаток 1-1 "Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами";

- додаток 1-4 "Умови накопичення вагонів".

Відповідно п. 13.1 договору у випадках, якщо додатками до договору визначені умови інші ніж в основному тексті договору, такі умови додатків мають переважну силу над умовами основного тексту договору.

Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 26.06.2020 містить спеціальні умови, які відносяться до "окремих послуг", зокрема, додаток № 1-4 до Договору, який є невід`ємною частиною останнього.

Відповідно до п.1 додатку № 1-4 до договору "Умови накопичення вагонів" (надалі - Додаток) на окреме замовлення перевізник надає послуги замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів перевізника та/або вагонів замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними або контейнерними проїздами на станції призначення (далі - накопичення вагонів).

Відповідно до п. 2 додатку станціями накопичення можуть бути станції відправлення та /або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення.

Відповідно до п. 3 додатку для організації накопичення вагонів замовник направляє для погодження перевізником звернення із зазначенням бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них. Строк розгляду перевізником такого звернення становить не більше ніж 15 робочих днів. За результатом розгляду звернення замовника, перевізник інформує про можливість накопичення вагонів із зазначенням станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову.

Відповідно до п. 4 додатку в межах узгоджених станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено, замовник щомісячно надає перевізнику на такі станції накопичення заявки на накопичення вагонів із зазначенням: станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки.

Відповідно до п. 5 додатку на станціях накопичення на шляху прямування перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки Замовника для подальшого формування поїзду та відправлення на станцію призначення.

Відповідно до п. 6 додатку початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення - момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику.

Відповідно до п. 7 додатку часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення - приймання останнього вагону перевізником.

Відповідно до п. 8 додатку час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.

Відповідно до п. 9 додатку за послугу з накопичення вагонів Замовник сплачує:

- плату за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" відповідно до додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (п. 9.1);

- за затримку вагонів замовника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів (п. 9.2);

- за затримку власних вагонів перевізника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п. 3.4. Договору (п. 9.3).

Плата за маневрову роботу під час надання послуг з накопичення замовнику не нараховується.

Відповідно до п. 10 додатку нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника замовника, яким замовлено надання такої послуги.

Судом встановлено, що накопичувальна картка форми ФДУ-92 від 30.11.2021 № 30110120, накладна № 44436772 від 30.11.2021.

Для забезпечення заявки на 28.11.2021 вантажоодержувача ТОВ СП "НІБУЛОН" на станцію Решетилівка Південної залізниці 28.11.2021 о 04 год. 05 хв. Під навантаження вантажу зерно кукурудзи маршрутною відправкою прибули 50 порожніх вагонів ЦТЛ № 95367306, 95524666, 95527727, 95536678, 95654471, 95684031, 95755773, 95928925, 95616355, 95526331, 95621488, 95757860, 95529517, 95526182, 95364485, 95756946, 95369047, 95382685, 95531851, 95532024, 95681128, 95753844, 95757761, 95800231, 59598284, 95325205, 95375283, 95667606, 95677936, 95829255, 95831731, 95832424, 95358701, 95389334, 95517066, 95647400, 95692760, 95792974, 95795019, 95795811, 95712212, 95454328, 95349270, 95678702, 95757571, 5613154, 95617932, 95369286, 95645545, 95921250.

Далі проводилось подання вагонів під навантаження окремими групами згідно умов Договору. Після навантаження кожна група вагонів виставлялась з під`їзної колії.

Після навантаження та накопичення вагонів власності перевізника (ЦТЛ) з вантажем зерно кукурудзи на коліях станції відправлення Решетилівка регіональної філії "Південна залізниця" вантажовідправником ТОВ СП "НІБУЛОН" була оформлена накладна № 44436772 на відправлення вагонів призначенням на станцію Миколаїв-Вантажний регіональної філії "Одеська залізниця". Вантаж був прийнятий до перевезення 30.11.2021.

Отже, між сторонами склались правовідносини що регулюють перевезення маршрутним поїздом.

У своїх письмових поясненнях позивач та відповідач підтвердили наявність подання в порядку додатку 1-4 заявки-замовлення на послугу з "накопичення вагонів".

АТ "Українська залізниця" складено накопичувальну картку № 30110120 зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) від 30.11.2021 форми ФДУ-92 та нарахований збір за зберігання вантажу в розмірі 45 505, 30 грн. (без ПДВ). Накопичувальна картка № 30110120 обчислена виходячи з інформації вміщеної в Актах № 740, № 742, № 743, № 744.

ТОВ СП "Нібулон" здійснено заперечуваний напис на накопичувальній картці № 30110120: "Маршрут був сформований відповідно розділу 17 пункт 2 Правил перевезення вантажів та накопиченні на станції відповідно до додатку 1-4 до Договору про надання послуг з погодженим замовлення про окремі послуги, а саме організація накопичення вагонів на станції накопичення, залізницею погоджено від 30.09.2021 що не передбачає нарахування за зберігання вантажу. Дозвіл з відвантаження зерна дан " Решетилівка " ТОВ СП "Нібулон".

Відповідно Акту загальної форми ГУ-23 від 30.11.2021 № 740 "Затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження в очікуванні формування маршрутного поїзда. Час початку затримки вагонів 29.11.2021 00:50 (Акт № 723 від 29.11.2021). Час закінчення затримки вагонів 30.11.2021 06:50";

Відповідно Акту загальної форми ГУ-23 від 30.11.2021 № 742 "Затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження в очікуванні формування маршрутного поїзда. Час початку затримки вагонів 29.11.2021 15:10 (Акт № 729 від 29.11.2021). Час закінчення затримки вагонів 30.11.2021 06:50";

Відповідно Акту загальної форми ГУ-23 від 30.11.2021 № 743 "Затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження в очікуванні формування маршрутного поїзда. Час початку затримки вагонів 30.11.2021 00:15 (Акт № 733 від 30.11.2021). Час закінчення затримки вагонів 30.11.2021 06:50";

Відповідно Акту загальної форми ГУ-23 від 30.11.2021 № 744 "Затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження в очікуванні формування маршрутного поїзда. Час початку затримки вагонів 30.11.2021 03:00 (Акт № 736 від 30.11.2021). Час закінчення затримки вагонів 30.11.2021 06:50".

Отже, з тексту складених актів форми ГУ-23 вбачається що в них відображено час "затримки вагонів" в очікуванні формування маршрутного поїзда. Часовий період відображений в актах ГУ-23 збігається з умовами п. 6, 7, 8 додатку 1-4 до договору "Умови організації накопичення вагонів" до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-0001.

ТОВ СП "Нібулон" тариф "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" (п.9.1 додаток 1-4) сплачено у повному обсязі, що не заперечено позивачем.

Відповідно Акту загальної форми ГУ-23 від 30.11.2021 № 739 "Затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження в очікуванні накопичення маршруту. Час початку затримки вагонів 28.11.2021 14:40 (Акт № 718 від 28.11.2021). Час закінчення затримки вагонів 30.11.2021 06:50". В Акті відображені вагони: 95931507, 95931424, 95931655, 98208556, 91134403, 95932034, 95605689, 95932182, 95931689, 98208622, 95410833, 95411245, 95932125, 95410809, 95411914, 95410270 (а.с.36 т.1).

Відповідно Акту загальної форми ГУ-23 від 12.01.2022 №67 "Затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження в очікуванні накопичення маршруту. Час початку затримки вагонів 12.01.2022 06:30 (Акт №66 від 12.01.2022). Час закінчення затримки вагонів 12.01.2022 20:05". В Акті відображені вагони: 95411229, 95411179, 95410973, 95931465, 95932075, 98208531, 95931432, 95411666, 95407649, 95932000, 95931960, 95410346, 95932109, 95606406, 98208572, 95931481 (а.с.38 т.1).

Отже, з тексту складених Актів форми ГУ-23 вбачається що в них відображено час "затримки вагонів" в очікуванні накопичення маршруту. Часовий період відображений в Актах ГУ-23 збігається з умовами п.6, 7, 8 Додатку 1-4 до Договору "Умови організації накопичення вагонів" до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-0001.

ТОВ СП "Нібулон" тариф "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" (п.9.1 Додаток 1-4) сплачено у повному обсязі, що не заперечено позивачем.

Детальний розрахунок заборгованості по накопичувальній картці форми ФДУ-92 від 30.11.2021 № 30110120 на загальну суму 45 505, 30 грн., (54 606, 36 грн. з ПДВ), виконаний позивачем на підставі п. 2.1 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, виходячи зі ставки плати в розмірі 4 грн. за одну тонну вантажу за кожну добу із застосуванням коефіцієнту 3,023 грн. згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 16.08.2021 № 0005/ЦМ. Нараховану плату позивачем на вищевказану суму, відповідачем не сплачено, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом в цій частині.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги посиланням на п. п. 8, 9 Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі-Правила № 644), якими врегульовані порядок та умови нарахування збору за зберігання вантажу.

Предметом даного спору є правовідносини, які виникли під час "маршрутного перевезення" при застосуванні послуги щодо накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування, яке передбачено укладеним між сторонами договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-001 та зокрема додатком 1-4 "Умови організації накопичення вагонів".

Відповідно до п. 2 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №565/6853, маршрутом відправника (далі - маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих у Мінюсті України 25.02.1997 за № 50/1854, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.

Перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів (п. 63 Статуту залізниць України).

Виходячи з вищезазначеного, умов договору № 40-14291113/2020-001 та матеріалів даної справи, між сторонами склались спеціальні правовідносини з перевезення вантажів, а саме: перевезення маршрутним потягом, який відповідає установленій довжині та прямує на одну станцію призначення. В рамках даних правовідносин позивач запропонував надання спеціальної послуги - накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування з метою формування маршрутного поїзду установленої довжини.

Як зазначалось вище, пунктом 13.1 вказаного договору встановлено, що у випадку, якщо додатками до договору визначені умови інші ніж в основному тексті договору, такі умови додатків мають переважну силу над умовами основного тексту договору.

Договір № 40-14291113/2020-001 від 26.02.2020 має спеціальні умови, що відносяться до "окремих послуг", що унормовано, зокрема, додатком № 1-4 до договору, і які є відмінними від загальних умов перевезень внаслідок своєї специфіки і суті операцій - "накопичення вагонів з вантажем".

Додаток №1-4 до договору є невід`ємною частиною останнього.

Виходячи з приписів додатку №1-4 "Умови накопичення вагонів" до договору, при перевезенні вантажу маршрутними відправками та відсутності можливості формувати маршрут на під`їзній колії, що належить відповідачу, навантажені вагони затримуються на коліях станції.

Судом взято до уваги, що враховуючи характер укладеного між сторонами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-0001 від 26.02.2020, сторони домовились про перевезення вантажів на спеціальних умовах - маршрутний поїзд (додаток 1-4). При цьому, сторонами погоджено специфічні умови перевезення вантажів, які є визначальними щодо порядку надання відповідних послуг та особливостей їх оплати. Накопичення вагонів проводилось за попередньо погодженим планом, який мав ознаку "маршрутний" та за попередньою заявкою. При цьому, перевізник інформує замовника про можливість накопичення вагонів із зазначенням станції накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову.

Судом встановлено, що ТОВ СП НІБУЛОН не має власних потужностей для формування маршрутного поїзда в 52 вагонів на власній території, а тому, саме для отримання послуги з накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування АТ "Українська залізниця" (після завантаження на під`їзних коліях ТОВ СП "Нібулон") відповідач скористався передбаченими договором відповідними можливостями. Суд враховує, що згідно з п. 6 договору про подачу та забирання вагонів загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колією однією групою, становить не більше 12 одиниць. Отже, з урахуванням приписів додатку № 1-4 до договору та умов договору № 4230, у даному випадку метою відповідача, при замовленні спеціальної послуги, було саме накопичення вагонів для формування маршрутного поїзда в 50 вагонів.

Сама по собі процедура накопичення вагонів, цілком очевидно передбачає затримку окремих вагонів (порожніх та/або з вантажем) на певний час з метою формування маршрутного поїзда, на що залізниця надала свою згоду шляхом розробки та укладання з відповідачем договору (додаток 1-4). Таким чином, перевізник надав замовнику, згідно договору послугу з накопичення вагонів, за попередньо погодженим планом, який мав ознаку "маршрутний" та за попередньою заявкою, без отримання якої замовник не спроможний сформувати маршрутний поїзд.

В свою чергу, замовник отримав вказану послугу з накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування, оскільки в період з 01.12.2021 по 12.01.2022 фактично проведено навантаження вагонів та сформовано 5 маршрутних поїздів, оформлено перевізний документ (накладну) з відміткою маршрутного поїзду, за що відповідачем було сплачено відповідні платежі, які визначені у п. 9 Додатку № 1-4 до Договору. Інших платежів послуга "накопичення вагонів" не передбачає.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовує свою позицію посиланням на п.п. 8, 9 Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі Правила № 644), якими врегульовані порядок та умови нарахування збору за зберігання вантажу.

Пунктом 5 Правил № 644 встановлено, що якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до п. 3 зазначених Правил, для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення через вину відправника, складаються акти загальної форми.

Згідно п. 8 Правил № 644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки.

Приписами п. 9 Правил № 644 встановлено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Якщо вантаж для відправлення завозиться на місця загального користування частинами і в день завезення першої частини не був зданий повністю, то збір за зберігання нараховується за кожну ввезену частину вантажу. Збір у таких випадках визначається як сума зборів за ввезені частини вантажу. Час зберігання кожної частини завезеного вантажу визначається від моменту ввезення цієї частини до моменту оформлення перевізних документів. У такому самому порядку визначається збір за зберігання вантажу на складі станції відправлення, поверненого на вимогу відправника.

Виходячи з приписів пунктів 8 та 9 Правил № 644 нарахування збору за зберігання вантажу на коліях загального користування відбувається у разі наявності вини відправника у затримці та у разі, коли простій відбувся в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі з причин, не залежних від залізниці).

Пункт 9 Правил № 644 застосовується у випадку сформованого до відправки відправлення (вагону), причиною затримки/невідправлення якого є "очікування оформлення документів". Відтак, відповідне нарахування є штрафними санкціями (матеріальною відповідальністю) до вантажовідправника, яке направлено на скорочення часу простою вже готових до відправлення вагонів в період оформлення документів на таку відправку.

У даному разі (в період часу надання спеціальної послуги - накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування) вина, обґрунтована протиправною поведінкою відповідача відсутня та позивач безпідставно заявляє вимоги до замовника. Затримка вагонів під час накопичення останніх для формування маршрутного поїзду не може кваліфікуватись як одностороннє порушення зобов`язань з боку відповідача, оскільки такі дії цілком відповідають умовам укладеного сторонами договору, який передбачає надання спеціальних послуг та додатку 1-4 до нього.

Правовідносини з "накопичення маршрутного поїзду з вантажем" мають невід`ємну складову - перебування/накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування протягом часу накопичення до приймання останнього вагона перевізником (п.п. 6, 7 додатку №1-4 до договору), що в своє чергу є предметом окремої спеціальної послуги (додаток №1-4 до договору), а отже, вагони не могли бути відправлені не тому, що відсутні документи, а тому що не сформовано маршрутний потяг установленої довжини (до 50 вагонів).

Відповідно п.1.3 договору маршрутний поїзд - вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення замовником, який відповідає установленій перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами.

Як зазначалось вище, вагони з маршрутного поїзду не можуть бути відправлені поки не буде сформований повний обсяг маршрутного поїзду, (п. 1.3. договору), більш того маршрутний поїзд може бути оформлений декількома перевізними документами.

При цьому, ст.23 Статуту надано право оформлення однієї накладної на маршрут або групу вагонів, при перевезенні масових вантажів, на зворотному боці якої зазначаються для кожного вагона маса вантажу і кількість місць.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів (затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644) встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989);

Згідно п. 6.1. Правил оформлення перевізних документів, якщо вантажі мають одне найменування, приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу, то такі вантажі маршрутом або групою вагонів приймаються до перевезення за одним перевізним документом.

З матеріалів справи вбачається, що не залежно від обраного порядку оформлення накладної як то на весь маршрутний поїзд (накопичувальна картка форми ФДУ-92 від 30.11.2021 № 30110120, накладна № 44436772 від 30.11.2021) окремі вагони/групи вагонів зі складу маршрутного поїзду не будуть відправлені до повного формування маршрутного поїзду обумовленої довжини, що повністю відповідає умовам договору та нормативних актів.

Відповідачем дотримано умови договору та вказаних нормативних актів щодо оформлення маршрутного потягу однією накладною з відомістю вагонів та/або накладними на групу вагонів що перевозяться маршрутом. При цьому, оформлення / не оформлення окремої накладної на кожну партію вагонів з маршрутного потягу, або одного документу на весь маршрутний потяг, жодним чином не впливає на відправлення маршрутного потягу до моменту формування (накопичення) складу установленої довжини у 50 вагонів з вантажем.

В силу п.п. 6, 7 додатку 1-4, початком накопичення вагонів на станції відправлення є момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику, а часом закінчення накопичення на станції відправлення - приймання останнього вагону перевізником. Оскільки оформлення накладної на маршрут не могло відбутись до моменту накопичення (сформування) 50 вагонів (маршруту), то перебування вагонів на станції не було викликано "затримкою оформлення документів", а стало наслідком цілком законних дій обох сторін Договору щодо "накопичення" маршрутного поїзда, що в свою чергу, є предметом договірної послуги з боку позивача, оскільки до моменту повного формування маршрутним поїздом установленої довжини він не міг бути відправленим.

Таким чином, у період накопичення вагонів (порожніх/з вантажем) маршрутного поїзду у позивача не було підстав застосовувати матеріальну відповідальність за зберігання вантажу на коліях загального користування, приймаючи до уваги, що у цей час здійснювалось накопичення вагонів з вантажем у відповідності до умов додатку №1-4 і ці правовідносини були предметом окремої, належним чином сплаченої ТОВ СП "Нібулон" спеціальної послуги.

Відповідно до п. 3 зазначених Правил, для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення через вину відправника, складаються акти загальної форми.

Позивач наполягає на тому, що існує факт затримки вагонів з вини клієнта, який пов`язаний з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження, та який зафіксований належним чином - шляхом складання актів загальної форми ГУ-23.

Слід зазначити, що складені акти загальної форми ГУ-23 не можуть беззаперечно вважатись документами, що засвідчують вину вантажовідправника стосовно затримки вагонів, оскільки за умовами п.8 додатку №1-4, час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23. В актах загальної форми вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами).

Відповідно ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно п.1.3 договору первинні документи - документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, зокрема: перевізні документи, зведена відомість, накопичувальна картка, відомість плати за користування вагонами та контейнерами, подавання, забирання вагонів та маневрову роботи інші.

Відповідно до п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно п. 8 додатку 1-4 час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.

Тобто, умовами договору, що регулює спеціальну послугу, сторонами узгоджено, що Актом загальної форми ГУ-23 фіксується час перебування вагонів на коліях загального користування, що в свою чергу, є предметом послуги "накопичення вагонів з вантажем до 50 вагонів - маршрутний поїзд", оскільки вказаний Акт відображає час, за який сплачується тариф.

Відповідно до п. 9.1 додатку № 1-4, за послугу з накопичення вагонів замовник сплачує плату за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" відповідно до додатку 1-1 до договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення).

Тобто, у даному випадку, у акті загальної форми ГУ-23 зафіксований час, за який сплачується тариф з накопичення вагонів з вантажем установленої довжини (до 50 вагонів).

За таких обставин, накопичення вагонів з вантажем (маршрут) в даному випадку відбувається в рамках договірних відносин (є предметом спеціальної послуги, за яку сплачується кореспондуючий тариф), отже не може кваліфікуватись як "матеріальна відповідальність" та не має такого елементу як "вина" відправника.

Щодо застосування строку позовної давності, заявленого відповідачем, суд зазначає таке.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

Таким чином, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Ураховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, заява про застосування строків позовної даності судом до уваги не приймається.

У відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Коваль.