ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"01" травня 2024 р. Справа № 916/1858/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про видачу судового наказу (вх. №1904/24 від 26.04.2024), пред`явлену до боржника фізичної особи-підприємця Стоянової Світлани Валеріївни,

ВСТАНОВИВ:

Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із фізичної особи-підприємця Стоянової Світлани Валеріївни заборгованості за договором на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі №ВМ-208/23 від 13.07.2023 у розмірі 12 584,00 грн.

Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду, зокрема, заяву боржника від 12.07.2023, копію договору №ВМ-208/23 від 13.07.2023 з додатками до договору, розрахунок заборгованості.

Розглянувши заяву Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності.

Повідомлений заявником ідентифікаційний код боржника ) згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань належить ОСОБА_1 .

Проте, боржником за заявою Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради є Стоянова Світлана Валеріївна, а, отже, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги невідповідність заяви Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради вимогам ст. 150 ГПК України у зв`язку з неповідомленням суду ідентифікаційного коду боржника, господарський суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні поданої заявником заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 151 ГПК України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №1904/24 від 26.04.2024) про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця Стоянової Світлани Валеріївни у розмірі 12 584,00 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна