ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Справа№ 910/10948/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лисий М.С., виписка з ЄДР від 03.10.2023;

від відповідача-1: Шилець А.Р., дов. від 26.01.2023;

від відповідача-2: Шилець А.Р., дов. № 60-15443/23 від 25.12.2023,

розглянувши матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

на рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2023

у справі № 910/10948/23 (суддя - Гулевець О.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до

1) акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 1 403 281,16 грн та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства (далі - АТ) "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Банк) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд; ФГВФО) про (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 08.08.2023 та заяви про (уточнення) зміну предмету позову від 22.08.2023; а.с. 220-224 том 1 та 44-46 том 2):

- стягнення з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 1 356 065,73 грн;

- зобов`язання ФГВФО скласти та позачергово включити в кошторис витрат АТ "Банк "Фінанси та Кредит" суму позачергової заборгованості на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 1 356 065,73 грн;

- зобов`язання ФГВФО позачергово затвердити кошторис витрат АТ "Банк "Фінанси та Кредит" з урахуванням суми позачергової заборгованості на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 1 356 065,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані нездійсненням АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (депонентом) оплати послуг ПАТ АБ "Укргазбанк", як депозитарній установі, за договором обслуговування рахунка в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018. Водночас, оскільки заборгованість виникла в процесі ліквідації депонента і пов`язана із здійсненням ФГВФО ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку, то така заборгованість повинна оплачуватися позачергово та в межах кошторису витрат АТ "Банк "Фінанси та Кредит", затвердженого Фондом, відповідно до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.10.2023 позовні вимоги задоволено:

- стягнуто з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 1 356 065,73 грн; та 26 417, 28 грн судового збору за подання позову;

- зобов`язано ФГВФО скласти та позачергово включити в кошторис витрати АТ "Банк "Фінанси та Кредит" суму позачергової заборгованості на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн;

- зобов`язано ФГВФО позачергово затвердити кошторис витрат АТ "Банк "Фінанси та Кредит" з урахуванням суми позачергової заборгованості на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем-1, як депонентом, порушено умови договору обслуговування рахунка в цінних паперах щодо своєчасної оплати отриманих послуг, оскільки договір не розірваний, рахунок не закритий і позивачем у спірний період здійснювалось його обслуговування. Водночас, зобов`язання зі сплати послуг депозитарної установи за договором виникли після запровадження процедури ліквідації Банку і ці витрати спрямовані на забезпечення ліквідаційної процедури, тобто підпадають під категорію позачергових витрат пов`язаних із здійсненням ліквідації, а отже, у відповідності до законодавчих норм, повинні бути складені, затверджені та включені Фондом до відповідного кошторису.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення апелянт зазначав наступне:

- позивачем в порушення процесуальних норм було подано докази не разом з позовною заявою (реєстри про відправку за період з 13.12.2020 по 11.01.2020 та розрахунки комісійної заборгованості), без наведення обґрунтування неможливості їх подання з позовом та без прохання поновити строк на їх подання; при цьому розрахунок комісійної заборгованості № 3 було подано після закриття підготовчого провадження;

- судом першої інстанції не було враховано доводів відповідача-1, що частина копій реєстрів про відправку поштової кореспонденції має недоліки, а саме: виправлення дати шляхом її закреслення та зазначення дати вручну; відсутність підписів працівників органу поштового зв`язку та штемпелю з зазначенням дати надсилання; відсутність фіскальних чеків; частина копій реєстрів про відправку є нечитабельною; докази направлення за березень і квітень 2022 відсутні;

- господарським судом вирішено спір без участі представника відповідача-1, хоча існували обставини для відкладення розгляду справи на іншу дату через першу неявку представника зважаючи на тривалу повітряну тривогу та слухання судом справи в позаробочий час (після 18:00);

- позивачем невірно визначено в актах-рахунках тариф на депозитарний облік цінних паперів/прав на цінні папери, а саме в розмірі 500,00 грн замість 300,00 грн;

- із згрупованих поштових відправлень та копій чеків неможливо встановити, що саме було направлено відповідачу-1, оскільки відсутні описи вкладення у цінні листи;

- надані позивачем акти не підписані зі сторони депонента (відповідача-1) і позивачем не надано первинних документів на підставі яких підтверджується фактичне здійснення господарських операцій;

- судом першої інстанції не враховано, що Банк не міг виставити на продаж акції та облігації, які перебували на рахунку депозитарної установи, оскільки обіг наявних акцій було зупинено Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР), а по облігаціям проведення торгів було неможливим, оскільки вони емітовані іноземною компанією і рішення НКЦПФР щодо їх обігу не було прийнято. Проте вказані активи були перекваліфіковані в майнові права, які в подальшому виставлені на аукціон і реалізовані, у зв`язку з чим нарахування комісії за облік цінних паперів є безпідставним (через перехід права власності на користь інших осіб, з 17.11.2020 Банк не є власником цінних паперів, а з 15.03.2021 не є власником облігацій);

- кошти які хоче стягнути позивач не є витратами пов`язаними з утриманням і збереженням майна (активів банку) в процедурі ліквідації банку, адже таке майно вибуло з володіння банку, а тому вимоги позивача є кредиторськими;

- вимоги щодо позачергового включення та затвердження в кошторисі суми заборгованості за договором є передчасними, оскільки Положеннями про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду № 2 від 05.07.2012, передбачено спочатку складення кошторису, а потім вже направлення його на затвердження виконавчій дирекції Фонду. Окрім того, законодавством не передбачено жодної черговості, а тому заявлені позивачем вимоги є безпідставними.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2023, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 13.02.2024.

29.12.2023 до апеляційного суду надійшов відзив позивача із запереченнями на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024, у зв`язку з тим, що 13.02.2024 судове засідання не відбулось (перебування головуючого суддів у відпустці), розгляд справи призначено на 19.03.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 оголошено перерву до 23.04.2024.

В судовому засіданні, що відбулось 23.04.2024, представник відповідачів просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та відмовити у позові. Позивач вказував на необґрунтованість апеляційної скарги та законність прийнятого судом рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" перебуває у процедурі ліквідації з 2015 року та відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду № 1067 від 22.12.2022 (а.с. 191-193 том 1), з 27.12.2022 визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноваження під час здійснення ліквідації банка здійснюються Фондом безпосередньо.

11.04.2017 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (далі - депозитарна установа) та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - депонент) укладено договір про обслуговування рахунка в цінних паперах № 30004299/17 (далі - договір; а.с. 14-17 том 1), за умовами якого депозитарна установа зобов`язується у порядку передбаченому законодавством, внутрішніми документами та цим договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах депонента в системі депозитарного обліку, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 735 від 23.04.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 за № 1084/23616.

Пунктом 1.2 договору визначено, що цінні папери (фінансовий актив) депонента, права на які обліковуються депозитарною установою відповідно до умов цього договору, зберігаються Центральним депозитарієм цінних паперів відповідно до Закону України "Про депозитарну систему України".

Депозитарна установа зобов`язана, зокрема, відкрити депоненту рахунок у цінних паперах протягом трьох банківських днів після подання депонентом визначених законодавством документів для відкриття рахунку в цінних паперах; здійснювати облік цінних паперів, що належать депоненту, на рахунку у цінних паперах; здійснювати облік прав депонента на цінні папери, що обліковуються на рахунку у цінних паперах депонента, та обмеження таких прав, у тому числі відокремлений облік прав на цінні папери, які зарезервовані для здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів з дотриманням принципу "поставка цінних паперів проти оплати"; здійснювати обслуговування обігу цінних паперів на рахунку у цінних паперах депонента шляхом проведення депозитарних операцій за рахунком у цінних паперах у порядку та строки визначені законодавством та внутрішніми документами депозитарної установи (пункти 2.1.1-2.1.5 договору).

За змістом пункту 3.1.4 договору депонент зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати послуги депозитарної установи згідно з умовами та строками, передбаченими договором, та тарифами, встановленими депозитарною установою.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору депонент оплачує послуги депозитарної установи згідно з цим договором та відповідно до тарифів (додаток № 1 до договору), встановлених депозитарною установою. Депонент погоджується з тарифами, встановленими депозитарною установою на дату укладення договору. Депозитарна установа має право змінювати тарифи протягом дії цього договору. Зміна тарифів не потребує згоди депонента.

Зі змісту пунктів 4.3, 4.4 договору випливає, що тарифи, які були змінені депозитарною установою після підписання цього договору, та строк їх введення в дію доводяться до відома депонента не пізніше як за п`ять банківських днів до їх введення у дію шляхом розміщення повідомлення про зміну тарифів депозитарної установи у мережі інтернет www.ukrgasbank.com. Депонент не звільняється від оплати послуг депозитарної установи за новими тарифами у разі, якщо він не ознайомився або не мав змоги ознайомитись з новими тарифами, які були змінені депозитарною установою під час дії цього договору, при умові неналежного виконання депозитарною установою п. 4.3 цього договору.

За умовами пункту 4.7 договору оплата послуг депозитарної установи здійснюється депонентом щомісячно по останній банківський день місяця (включно), наступного за місяцем, у якому надавались послуги, згідно акту-рахунку (додаток № 2 до договору), який надсилається депозитарною установою депоненту засобами поштового зв`язку не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому надавались послуги. У акті-рахунку (додаток № 2 до договору) містяться розшифровки нарахованої до оплати суми за надані послуги. Оплата послуг депозитарної установи здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування депонентом грошових коштів на рахунок депозитарної установи зазначений в розділі 9 договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє протягом 3 років. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору сторони не виявили бажання у письмовій формі його розірвати (пункти 6.1, 6.2 договору).

Додатком № 1 до договору сторонами погоджено тарифи депозитарної установи на депозитарні послуги для юридичних осіб (а.с. 18-21 том 1).

Заявою про приєднання до умов договору про обслуговування рахунка в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018 депонент приєднався до встановлених депозитарною установою умов договору про обслуговування рахунка в цінних паперах, розміщених на сайті депозитарної установи в мережі інтернет (а.с. 23 том 1).

Згідно пункту 2.5 договору він вважається укладеним після отримання депозитарною установою від депонента заповненої та підписаної заяви про приєднання та її реєстрації. У разі, якщо депонент вже має відкритий рахунок у цінних паперах, з моменту набрання чинності договору, втрачає чинність за взаємною згодою сторін договір про відкриття рахунку в цінних паперах або договір про обслуговування рахунка в цінних паперах, який був раніше укладений між депозитарною установою та депонентом та правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з відкриттям рахунку продовжуються на умовах договору. Умови договору застосовуються сторонами з урахуванням того, що депоненту вже відкритий рахунок в цінних паперах (а.с. 32 том 1).

27.06.2018 між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до договору (а.с. 24-27 том 1), яким сторони домовились додаток № 1 до договору викласти у іншій редакції (змінено тарифи).

Як зазначав позивач, сторонами було погоджено наступний тариф за послуги: депозитарний облік цінних паперів/прав на цінні папери - 300,00 грн; депозитарний облік прав на цінні папери по яким відсутнє рішення НКЦПФР про допуск до обігу на території України % + 180,00 євро.

Позивачем направлено на адресу АТ "Банк "Фінанси та Кредит" лист-вимогу № 11674 від 08.09.2020 (а.с. 52-53 том 1) про сплату заборгованості за договором у розмірі 104 509,21 грн.

Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" направлено позивачу письмове повідомлення № 083-1644/21 від 12.10.2021 про розірвання договору № 30004299/17 від 11.04.2017 (а.с. 54 том 1).

У відповідь позивач направив на адресу відповідача-1 лист № БТ-14027 від 25.10.2021 (а.с. 55 том 1) в якому повідомив про неможливість закриття рахунку в цінних паперах, з посиланням на пункт 66 розділу V Положення про провадження депозитарної діяльності затвердженого рішенням НКЦПФР № 735 від 23.04.2013 та неможливість розірвання договору, оскільки станом на 25.10.2021 на рахунку обліковуються цінні папери, права на цінні папери.

Позивачем направлено на адресу відповідача-1 повторний лист-вимогу № 104/10944/2022 від 15.06.2022 (а.с. 56-57 том 1) щодо сплати заборгованості за договором у розмірі 907 549,99 грн.

У відповідь уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" направлено лист № 083-306/ВС-22 від 13.07.2022 (а.с. 58 том 1), в якому зазначено, що цінні папери, які обліковуються на рахунку було переведено з класифікації активів банку в класифікацію - дебіторська заборгованість, яку в подальшому було реалізовано банком, а тому витрати за договором не включені до кошторису витрат неплатоспроможного банку, що унеможливлює проведення будь-яких платежів.

Випискою про операції з цінними паперами з 11.04.2017 по 02.05.2023 (а.с. 59-62 том 1) та випискою про стан рахунку в цінних паперах на 05.05.2023 (а.с. 63 том 1) вбачається, що на рахунку депонента наявні наступні цінні папери:

- акція проста бездокументарна імена, емітент - публічне акціонерне товариство "Стахановський завод технічного вуглецю" (ПАТ "СЗТВ"), у кількості 45 723 516 шт. загальною номінальною вартістю 11 430 879,00 грн;

- акція проста бездокументарна імена, емітент - приватне акціонерне товариство "Токмацький Ковальсько-Штампувальний завод" (ПрАТ "ТКШЗ"), у кількості 105 645 595 шт. загальною номінальною вартістю 28 524 310,65 грн;

- облігація іноземного емітента бездокументарна імена, емітент - Finance U. Credit Ukraine B.V., у кількості 37 953 шт. загальною номінальною вартістю 36 055 350,00 USD.

Депозитарною установою складались акти-рахунки за період з 01.05.2020 по 30.04.2023 (а.с. 64-99 том 1), згідно яких надавались відповідачу-1 дві послуги, а саме: депозитарний облік цінних паперів/прав на цінні папери вартістю та депозитарний облік прав на цінні папери по яким відсутнє рішення НКЦПФР про допуск до обігу на території України.

Вказані акти підписані з боку депозитарної установи та були направлені (відповідно наданих позивачем до додатків позовної заяви списків згрупованих поштових відправлень та фіскальних чеків; а.с. 100-122 том 1) на адресу депонента, який акти, в свою чергу, не підписав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що ним, як депозитарною установою, виконано зобов`язання за договором обслуговування рахунка в цінних паперах, однак депонентом не було здійснено оплати за отримані послуги в період з 01.05.2020 по 30.04.2023 на загальну суму 1 403 281,16 грн (детальний розрахунок; а.с. 47-54 том 2; враховуючи заяви позивача та перерахунок заборгованості за тарифом 300,00 грн), а оскільки заборгованість виникла в процесі ліквідації Банка і пов`язана із здійсненням ФГВФО ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку, то така заборгованість оплачується позачергово протягом процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат АТ "Банк "Фінанси та Кредит", затвердженого Фондом, відповідно до ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Суд першої інстанції погодився з доводами позивача та задовольнив позовні вимоги, вказавши, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективний.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про депозитарну систему України" власник рахунка у цінних паперах - особа, якій професійним учасником депозитарної системи України та/або Національним банком України (далі - НБУ) відкрито рахунок у цінних паперах.

Частиною 1 статті 194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про депозитарну систему України" система депозитарного обліку цінних паперів - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків; інформації про емітентів; про власників цінних паперів, які мають права за цінними паперами та права на цінні папери; про обмеження прав на цінні папери та прав за цінними паперами; про осіб, уповноважених власниками цінних паперів (управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів); про номінальних утримувачів; інші дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб; інша передбачена законодавством інформація.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про депозитарну систему України" рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або НБУ відповідно до законодавства.

Рахунок у цінних паперах депонента відкривається НБУ при провадженні ним депозитарної діяльності депозитарної установи на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах особам, визначеним НБУ за погодженням з НКЦПФР (далі - Комісією) відповідно до закону.

Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про депозитарну систему України" облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами, НБУ у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або НБУ.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України "Про депозитарну систему України" підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в електронній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах, що відкривається депозитарною установою, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами власника цінних паперів, які обліковуються на рахунку номінального утримувача, є документ, який згідно із законодавством держави реєстрації номінального утримувача або клієнта номінального утримувача підтверджує право власності на цінні папери та видається номінальним утримувачем або клієнтом номінального утримувача (залежно від місця обліку прав на цінні папери) на вимогу власника цінних паперів на підставі відповідного договору.

Виписка з рахунка в цінних паперах номінального утримувача є документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери на рахунку номінального утримувача, що належать клієнтам номінального утримувача або клієнтам клієнта номінального утримувача, та не є підтвердженням права власності на цінні папери.

Відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах на 05.05.2023 (а.с. 63 том 1) на рахунку депонента обліковуються:

- акція проста бездокументарна імена, емітент - ПАТ "СЗТВ", у кількості 45 723 516 шт. загальною номінальною вартістю 11 430 879,00 грн;

- акція проста бездокументарна імена, емітент - ПрАТ "ТКШЗ", у кількості 105 645 595 шт. загальною номінальною вартістю 28 524 310,65 грн;

- облігація іноземного емітента бездокументарна імена, емітент - Finance U. Credit Ukraine B.V., у кількості 37 953 шт. загальною номінальною вартістю 36 055 350,00 USD.

Положеннями про депозитарну діяльність депозитарної установи АБ "Укргазбанк" (далі - Положення; https://www.ukrgasbank.com/small_bussiness/save/) визначено, що рахунок у цінних паперах не може бути закритий, якщо на ньому обліковуються права на цінні папери та/або існує заборгованість депонента перед депозитарною установою по оплаті за послуги депозитарної установи. Рахунок у цінних паперах депонента може бути закритий депозитарною установою, на якому не обліковуються цінні папери, права на цінні папери, без розпорядження депонента на закриття рахунку в цінних паперах при умові, що з дня проведення останньої операції минуло не менше одного року та відсутня заборгованість депонента перед депозитарною установою по оплаті за послуги депозитарної установи, якщо відповідне передбачено договором про обслуговування (відкриття) рахунку в цінних паперах (пункти 7.2, 7.8).

Отже, умовою для розірвання договору та закриття рахунку є відсутність на рахунку цінних паперів та погашення депонентом заборгованості по оплаті послуг депозитарній установі.

Враховуючи наведене, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на розпорядження НКЦПФР № 68-ДР-3 від 10.04.2019 про зупинення обігу акцій ПрАТ "ТКШЗ" (а.с. 194 том 1); рішення НКЦПФР № 348 від 18.05.2017 (а.с. 195 том 1) про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів щодо акцій, емітованих ПАТ "СЗТВ" та заборони здійснювати облікові операції щодо цінних паперів за виключенням операцій, пов`язаних з спадкуванням, правонаступництвом та викупом емітентом цінних паперів; відчуження майнових прав на вказані цінні папери за договором купівлі-продажу прав від 17.11.2020 (а.с. 202-204 том 1), а також облігацій за договором відступлення прав вимоги за дебіторською заборгованістю від 15.03.2021 (а.с. 212-214 том 1), оскільки цінні папери на рахунку № 30004299/17 у спірний період обліковувалися за АТ "Банк "Фінанси та Кредит" і такий рахунок не був закритий, при цьому розпоряджень стосовно проведення операцій з цінними паперами щодо їх списання або переказу на інші рахунки, матеріали справи не містять, як і вчиненням депонентом будь-яких інших дій для врегулювання питання з оплати за договором, у зв`язку з чим депозитарною установою здійснювалось платне обслуговування рахунку.

Позивачем до матеріалів справи надано складені ним акти-рахунки за період з 01.05.2020 по 30.04.2023 та докази направлення їх депоненту (а.с. 64-122 том 1; а.с. 15-35 том 2).

Суд апеляційної інстанції враховує, що акти-рахунки містять детальний розрахунок наданих депозитарною установою послуг, який депонент відповідно до тарифів наявних у публічному доступі на веб-сайті депозитарної установи взмозі розрахувати самостійно. При цьому, не/надсилання депозитарною установою актів-рахунків прийому-здачі депозитарних послуг на адресу депонента не звільняє останнього від обов`язку по оплаті таких послуг.

Водночас, надання послуг за договором про обслуговування рахунка в цінних паперах не може перериватися (припинятися) без вчинення відповідних дій обома учасниками такого договору (передання цінних паперів, підготовка облікового реєстру, повідомлення нової депозитарної установи, тощо), проте доказів вчинення таких дій матеріали справи не містять.

Таким чином, позивачем надавалися послуги обслуговування рахунка, однак скаржник фактично заперечує їх отримання без будь-яких доказів, а з посиланням на наявність недоліків відправки поштової кореспонденції та з огляду на непідписання ним виставлених депозитарною установою актів-рахунків.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статтями 525, 526, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно розрахунку позивача (а.с. 43-54 том 1), заборгованість відповідача-1 за період з 01.05.2020 по 30.04.2023 по сплаті комісії депозитарної установи станом на 02.05.2023 складає 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті комісії депозитарної установи прострочена 1 356 065,73 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, колегія суддів вважає його арифметично правильним, оскільки він здійснений у відповідності до тарифу за депозитарний облік прав на цінні папери/права на цінні папери вартістю 300,00 грн за повний/неповний місяць та з урахуванням тарифу за депозитарний облік прав на цінні папери по яким відсутнє рішення НКЦПФР про допуск на території України, згідно формули нарахування: (номінальна вартість 1 цінного паперу номінованого в доларах США * на загальну кількість цінних паперів (штук) * 0,003 % * на курс долара США НБУ станом на останній банківський день звітного місяця / на курс Євро НБУ на останній банківський день звітного місяці + 180 Євро) * курс Євро НБУ на останній банківський день звітного місяця.

Водночас, наявність тарифів та відповідної формули розрахунку суми послуг депозитарної установи не позбавляла депонента права здійснити і подати суду свій контррозрахунок суми заборгованості, оскільки він посилався на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем. Проте матеріали справи не містять контррозрахунку, а твердження скаржника щодо зазначення в актах-рахунках іншого тарифу (за депозитарний облік прав на цінні папери/права на цінні папери вартістю 500,00 грн замість 300,00 грн) було враховано позивачем у заяві про уточнення позовних вимог (а.с. 44-46 том 2).

Відповідно, суд першої інстанції дійшов правомірно висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах у розмірі 1 403 281,16 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання ФГВФО скласти та позачергово включити в кошторис вказані витрати в суму позачергової заборгованості та зобов`язання ФГВФО позачергово затвердити кошторис витрат, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів визначені статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, частиною 2 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що оплата витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку (управлінням майном (активами), продажем майна (активів) та іншими витратами), проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом.

До таких витрат, зокрема, належать:

1) витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії та інформації про продаж майна (активів) банку;

2) витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку;

3) витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку;

4) витрати на проведення аудиту;

5) витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень;

6) витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку;

7) витрати Фонду, пов`язані з здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Тобто, спеціальною нормою Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що певні виплати проводяться протягом всього часу ліквідаційної процедури банку як в порядку черговості, так і позачергово.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 910/7040/19.

В силу вимог п. 6.8 глави V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, які затверджені рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/21893 (далі - Положення; https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1581-12#Text) оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна банку.

Колегія суддів зазначає, що зобов`язання зі сплати послуг депозитарної установи за договором виникли після запровадження процедури ліквідації банку та підпадають під категорію позачергових витрат, оскільки пов`язані з утриманням і збереженням майна банку - цінних паперів, які знаходились на рахунку депонента та право вимоги на які були відступлені за відповідними договорами, укладеними за результатами проведених аукціонів (а.с. 196-214 том 1). Тобто такі витрати пов`язані зі здійсненням ліквідації, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та п. 6.8 глави V Положень.

Водночас невчинення Банком дій після реалізації майнових прав на цінні папери щодо припинення договірних відносин за договором не змінює заявлені позивачем витрати на кредиторські та, відповідно, їх порядок черговості, тож апеляційним судом відхиляються посилання апелянта про те, що вимоги позивача є кредиторськими і те, що проведення витрат в порядку черговості/позачерговості законодавством не передбачено.

Відповідно до частин 1, 2 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку виконує повноваження органів управління банку (п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Згідно п. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду має такі повноваження при здійсненні тимчасової адміністрації та ліквідації банків: затверджує кошторис витрат Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку в межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; затверджує кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Пунктом 1.2 Глави VІ (дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації) Положення передбачено, що уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію або ліквідацію (у разі делегування відповідних повноважень) складає та подає Фонду кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку, на період тимчасової адміністрації та щокварталу протягом процедури ліквідації банку (з розподілом за місяцями) протягом 3 робочих днів після прийняття рішення виконавчою дирекцією Фонду про здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку та призначення відповідно уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію або ліквідацію.

Кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації неплатоспроможного банку, затверджується виконавчою дирекцією Фонду (п. 1.7 Положення Глави VІ).

Відповідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, судом підлягає захисту право особи, що порушене іншими особами, чи не визнається.

За положеннями ч. 2 ст. 5 ГПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні таких спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Слід зауважити, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

Отже, можна зробити висновок, що порушені, невизнані або оспорювані права можуть бути захищені судом у такий спосіб, який має бути у будь-якому випадку ефективним, тобто спрямованим на реальний захист та відновлення порушеного права.

З урахуванням наведеного вище, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, а тому обраний позивачем спосіб захисту права шляхом зобов`язання Фонду скласти та позачергово включити в кошторис витрат AT "Банк "Фінанси та кредит" суму позачергової заборгованості на користь позивача та зобов`язання Фонду позачергово затвердити кошторис витрат AT "Банк "Фінанси та кредит" з урахуванням суми позачергової заборгованості на користь позивача відповідає ефективному засобу захисту, у зв`язку з чим такі вимоги правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відхиляючи твердження апелянта про порушення господарським судом норм процесуального права, колегія суддів виходить з того, що відповідач-1 не скористався своїми процесуальними правами та не подав клопотання про відкладення розгляду справи із наведенням причин неявки у судове засідання, яке відбулось 17.10.2023. Водночас, суд не позбавлений можливості розглянути спір за наявними матеріалами справи при належному повідомлені учасників справи про дату та час її розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 13 цього Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Cудом апеляційної інстанції також перевірено виконання місцевим господарським судом завдань підготовчого провадження (стаття 177 ГПК України), зокрема, щодо остаточного визначення предмета спору, позовних вимог; визначення обставин, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Встановлено обґрунтоване прийняття судом першої інстанції заяв для остаточного визначення предмета спору та відповідних доказів на доведення таких вимог. Водночас, посилання скаржника на розрахунок комісійної заборгованості № 3, який було подано після закриття підготовчого провадження (а.с. 91 зворот-98 том 2), суд першої інстанції до уваги під час розгляду справи по суті не приймав.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 статті 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено обґрунтованості апеляційної скарги, тож апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду і підстав для його скасування або зміни не має.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10948/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10948/23 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/10948/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.04.2024.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук