ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2024 р. Справа№ 910/16957/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: САХНО МАРИНА ВОЛОДИМИРІВНА

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Аромат"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 (повний текст рішення складено та підписано 22.01.2024)

у справі №910/16957/23 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми"

до Дочірнього підприємства "Аромат" в особі філії "Сумський молочний завод"

про стягнення 541695,13 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Аромат" в особі філії "Сумський молочний завод" про стягнення 541695,13 грн за договором №301000102 від 10.03.2022.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 у справі №910/16957/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Аромат" (01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10, ідентифікаційний код 30737268) в особі філії "Сумський молочний завод" (40009, Сумська область, місто Суми, вулиця Білопільський Шлях, будинок 15, ідентифікаційний код 26438113) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, Сумська область, місто Суми, вулиця Реміснича, будинок 35, ідентифікаційний код 41884537) заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 541695,13 грн та судовий збір в сумі 8125,43 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що судом було установлено, що на момент звернення до суду з позовом, у відповідача наявна заборгованість за спожиту активну електричну енергію за липень 2023 року на суму 541695,13 грн. Доказів оплати заборгованості у сумі 541695,13 грн матеріали справи не містять.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Дочірнє підприємство "Аромат" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 по справі №910/16957/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" повністю.

Апеляційна скарга зокрема обґрунтована тим, що на думку відповідача місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. Зокрема апелянт стверджує, що суд дійшов помилкового висновку щодо того, що за особовим рахунком №1020176 Відповідачу за спожиту активну електричну енергію було нараховано за липень 2023 - 1 241 695,13 грн, оскільки Відповідачу не було належним чином вручено відповідного рахунку №1-1 від 31.07.2023, про який йде мова у рішенні суду. Зазначений рахунок не було вручено уповноваженому представнику Відповідача. Вищезазначене свідчить про прийняття судом першої інстанції протиправного рішення щодо стягнення із Відповідача суми коштів в розмірі 541 695,13грн. Апелянт стверджує, що і Договір і всі витікаючи первинні документі, що нібито свідчать про його фактичне виконання були укладені директором Філії «Сумський молочний завод» ДП «Аромат» із перевищенням повноважень, оскільки під час їх укладання був відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності Відповідача

Представником позивача через систему «Електронний суд» було подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просив суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 у справі №910/16957/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.04.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 відкладено розгляд справи на 24.04.2024.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що у зв`язку з реформуванням ринку електричної енергії, на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" з 01.01.2019 забезпеченням споживачів електричною енергією займаються різні суб`єкти ринку електричної енергії, зокрема, оператори системи розподілу та електропостачальники, одним з яких є позивач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми", яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року № 839.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила).

Відповідно до п.1.2.15 Правил, для укладення договору шляхом приєднання до умов договору, друга сторона підписує заяву-приєднання. Договір може бути укладений, змінений та розірваний за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, зокрема через особистий кабінет у вигляді електронного документ.

10.03.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (постачальник) та Дочірнім підприємством "Аромат" в особі філії "Сумський молочний завод" (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії споживачу №301000102 до умов якого ДП "Аромат" в особі філії "Сумський молочний завод" приєдналося заявою - приєднанням від 10.03.2022, обравши комерційну пропозицію.

Згідно із п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до п.2.2. договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

У п.3.4 договору визначено, що датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві - приєднанні. У додатку №1 до договору, яким є заява - приєднання, зазначено, серед іншого, що початок постачання електричної енергії - 10.03.2022, а оператор системи, з яким споживач уклав договір розподілу (передачі) електричної енергії - АТ "Сумиобленерго". Відповідно до п.п.1 пункту 6.2 договору відповідач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору. У пп.2 п.7.2. договору, постачальник зобов`язується обчислювати та виставляти рахунки споживачу, відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором.

Відповідно до п.5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору. У п.5.10. договору оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Згідно із п.5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно комерційної пропозиції №1У до договору, оплата електричної енергії, у тому числі за послугу з розподілу, здійснюється споживачем до початку звітного розрахункового періоду у формі 100% попередньої оплати заявлених споживачем обсягів споживання на найближчий наступний звітний розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку з донарахуванням по середньодобовому споживанню до 01 числа місяця.

Оплата рахунка постачальника за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем.

За особовим рахунком № 1020176 ДП "Аромат" в особі філії "Сумський молочний завод" за спожиту у липні 2023 року електричну енергію було нараховано 1241695,13 грн та виставлено відповідачу рахунок № 1-1 від 31.07.2023. Факт отримання відповідачем рахунку підтверджується відміткою про отримання та підписом на рахунку в графі "уповноваженого представника" відповідача.

Обсяг спожитої відповідачем електричної енергії у липні 2023 році у кількості 188479 кВт*год підтверджується листом АТ "Сумиобленерго" №53/10898 від 24.08.2023 (оператора системи).

Згідно із довідкою нарахувань та оплат по активній електроенергії відповідач здійснив оплату електричної енергії у сумі 700000,00 грн, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 541695,13 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що у відповідача наявна заборгованість за спожиту активну електричну енергію за липень 2023 року на суму 541695,13 грн.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон № 2019-VIII).

Згідно з п.14 ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч.1-2 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п. 3.1.1. Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - ПРРЕЕ) постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у установленому законодавством порядку.

Відповідно до Законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та "Про ринок електричної енергії" Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (позивач) є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з постановою НКРЕКП № 839 від 14.06.2018.

Частинами 1 - 6 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок №1-1 від 31.07.2023 за спожиту електричну енергію у липні 2023 року на суму 1241695,13 грн.

Відповідно до п.4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Згідно із п.4.14 ПРРЕЕ платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Обсяг спожитої відповідачем електричної енергії у липні 2023 році підтверджується листом АТ "Сумиобленерго" №53/10898 від 24.08.2023.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі:

1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

За змістом п.4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Пунктом п.4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не установлено іншого терміну.

Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.1 ч.3 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії").

У комерційній пропозиції №1У до договору сторони погодили, що оплата електричної енергії, у тому числі за послугу з розподілу, здійснюється споживачем до початку звітного розрахункового періоду у формі 100% попередньої оплати заявлених споживачем обсягів споживання на найближчий наступний звітний розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку з донарахуванням по середньодобовому споживанню до 01 числа місяця.

Оплата рахунка постачальника за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем.

Як підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, позивач 02.08.2023 виставив відповідачу та останній отримав рахунок № 1-1 від 31.07.2023 на оплату спожитої у липні 2023 року електричної енергії в обсязі 188479 кВт*год на суму 1241695,13 грн. У рахунку №1-1 від 31.07.2023 вказано строк оплати до 09.08.2023. Отже, строк оплати за спожиту електричну енергію у липні 2023 року є таким, що настав.

Відповідно до наданої позивачем у матеріали справи довідки нарахувань та оплат по активній електроенергії відповідач здійснив часткову оплату електричної енергії у сумі 700000,00 грн, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 541695,13 грн.

Доказів оплати заборгованості у сумі 541695,13 грн матеріали справи не містять.

Статтею 629 Цивільного кодексу України установлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 541695,13 грн.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - ДП "Аромат", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 у справі №910/16957/23, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 у справі №910/16957/23 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 у справі №910/16957/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 у справі №910/16957/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Дочірнє підприємство "Аромат".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.05.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран