УХВАЛА

02 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/4185/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р.- головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2023

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" (далі - ТОВ "Еру Трейдінг")

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - НЕК "Укренерго")

про зобов`язання припинити дії та стягнення 27 707 658,75 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. ТОВ "Еру Трейдінг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою (із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) до НЕК "Укренерго" про зобов`язання відповідача припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії щодо експорту електричної енергії позивачу за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 №0187-02024 (далі - Договір) і включення вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії у первинні документи, якими оформлюється надання послуг з передачі електричної енергії, та стягнення з відповідача на свою користь 27 707 658,75 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які він не припиняє (триваюче правопорушення), спрямованих на включення до первинних документів за Договором вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при експорті електричної енергії, відповідач порушує право позивача на отримання послуг в передбаченому договором та законодавством України обсязі, а також неправомірно не повертає позивачу переплату за Договором.

3. Господарський суд міста Києва рішенням від 10.05.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024, позов задовольнив частково:

1) зобов`язав Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 №0187-02024 при здійсненні експорту електричної енергії до країн - сторін Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії та включення вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії до країн - сторін Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії у первинні документи, якими оформлюється надання послуг з передачі електричної енергії за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 №0187-02024;

2) стягнув з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еру Трейдінг" 26 887 248,06 грн безпідставно набутих коштів;

в іншій частині позову відмовив.

4. Рішення судів попередніх інстанцій обґрунтовані, зокрема, таким:

- нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України перед сторонами Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, Європейським Союзом і Європейським співтовариством з атомної енергії; тому є неправомірними дії відповідача щодо нарахування обсягів та вартості послуг з передачі електричної енергії при здійсненні позивачем експорту електричної енергії до країн - сторін Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії;

- позивач експортував електричну енергію не тільки до країн - сторін Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, але й до Республіки Білорусь, яка не є стороною Договору про заснування Енергетичного Співтовариства та не є членом Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії, а тому обов`язок позивача, як електропостачальника, запроваджений із прийняттям постанови НКРЕКП від 07.02.2020 №360, оплачувати послуги з передачі електричної енергії щодо якої здійснюється експорт до країн, які не є сторонами Договору про заснування Енергетичного Співтовариства та не є членами Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії, не порушує жодних міжнародних зобов`язань України;

- неправомірні дії відповідача порушують охоронюваний законом інтерес позивача на отримання послуг за договором без включення обсягів послуг з експорту й, як наслідок, задовольнив позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії позивачу за Договором при здійсненні експорту електричної енергії до країн - сторін Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а також до країн - членів Європейського Союзу і Європейського співтовариства з атомної енергії та включення вартості та обсягу послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії до цих країн у первинні документи, якими оформлюється надання послуг з передачі електричної енергії;

- позовна вимога про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 27 707 658,75 грн підлягає частковому задоволенню на суму 26 887 248,06 грн, яка розрахована з огляду на обсяги експортованої позивачем електричної енергії у лютому 2020 року - вересні 2022 року та тарифу на послуги з передачі електричної енергії, чинного в кожний розрахунковий період; в іншій частині у позові необхідно відмовити, оскільки нарахування плати за послуги з передачі при експорті електричної енергії до Республіки Білорусь є обґрунтованим.

5. 18.03.2024 НЕК "Укренерго" через систему "Електронний суд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024, в якій просить їх скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові.

6. Верховний Суд ухвалою від 08.04.2024 касаційну скаргу залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) як таку, що оформлена з порушенням вимог п.2 ч.4 ст.290 ГПК.

7. 15.04.2024 від скаржника через систему Електронний суд надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано квитанцію від 12.04.2024 №АУ-1990, якою підтверджується доплата судового збору у розмірі 1 816 грн.

8. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, та, зокрема, зазначає:

1) суди неправильно застосували норми матеріального права, зокрема, застосували статті 41, 67 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, ст.31 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ст.1 Закону "Про державний кордон", гл.1.7 розд.І Правил ринку, що не підлягали застосуванню;

2) суди не застосували п.60 ч.1 ст.1, п.12, 13, 15 ч.2 ст.3, ч.2 ст.7, ч.1 ст.22, п.1-3 ч.1 ст.33, п.7 ч.2 ст.57 Закону "Про ринок електричної енергії", п.1.3 гл.1 і п.5.1 гл.5 розд.XI Кодексу системи передачі, що підлягали застосуванню;

3) суди порушили норми процесуального права, не забезпечивши повного і всебічного встановлення обставин справи, не врахувавши обрання позивачем неналежного способу захисту (всупереч статтям 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України, ст.50, ч.2 ст.80, ст.86, ч.1, 5, 6, 8 ст.91, ст.236, 238 ГПК).

9. Скаржник, зокрема, вказує:

- у постановах від 24.09.2019 у справі №910/5320/17, від 14.08.2018 у справі №910/23369/17, від 26.06.2018 у справі №344/4113/15-а, від 10.06.2020 у справі №910/1664/19 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога "заборонити вчиняти певні дії в майбутньому" не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право; в оскаржуваних рішеннях суди не врахували, що позовні вимоги не обмежуються жодним періодом; фактично вимога позивача стосується прав, які ще не могли бути порушеними, а тому підстави для її задоволення відсутні;

- застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення; такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним; суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 24.09.2019 у справі № 910/5320/17);

- у постанові від 20.11.2020 у справі №212/116/17-ц Верховний Суд дійшов висновку, що рішення Суду Європейського Союзу не є джерелом права національної правової системи України; попри наведене суди в оскаржуваних рішенні та постанові посилались на рішення Суду Європейського Союзу; у постанові від 08.09.2021 у справі №640/3041/20 Верховний Суд дійшов висновку, що повідомлення, які містяться в листах Секретаріату Енергетичного Співтовариства носять лише рекомендаційний та інформативний характер тощо (пункти 40, 42-42 постанови);

- суди в оскаржуваних рішеннях дійшли двох протилежних думок щодо неправомірності застосування постанови НКРЕКП від 07.02.2020 №360 відносно країн Європейського Союзу, проте правомірним відносно країн, що не входять до Європейського Союзу; у той же час, нормативно-правове регулювання України для учасників ринку, що отримують послуги з передачі електричної енергії, є єдиним та здійснюється на підставі одних умов Договору;

- Директива 2003/54/ЄС не зазначена у ст.2 Закону "Про ринок електричної енергії" серед актів, практика застосування яких береться до уваги при застосуванні норм Закону; як зазначено в абз.2 ч.1 ст.2 Закону "Про ринок електричної енергії", Директива 2003/54/ЄС скасована Директивою 2009/72/ЄС;

- позов не підлягав задоволенню як через його безпідставність, так і у зв`язку з необранням позивачем належного та ефективного способу захисту прав; зазначені обставини не враховано судами в оскаржуваних рішеннях (посилається на постанови від 24.09.2019 у справі №910/5320/17, від 24.05.2017 у справі №6-951цс16; від 24.05.2017 у справі №752/13578/13-ц, від 26.06.2018 у справі №344/4113/15-а, від 10.06.2020 №910/1664/19, від 07.04.2020 у справі №914/867/19, від 28.05.2020 у справі №917/750/19, від 02.06.2020 у справі №910/2354/19, від 05.08.2019 у справі №922/2856/18, від 06.02.2020 у справі №904/4036/18).

10. Відповідно до ч.3 ст.174 ГПК, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього кодексу.

11. Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то з огляду на те, що скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам ст.290 ГПК, у зв`язку з чим відповідно до правил ст.294 ГПК необхідно відкрити касаційне провадження у справі.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №910/4185/21 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

2. Призначити до розгляду справу за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 на 19 червня 2024 року о 14:20 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №209.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 20.05.2024.

4. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

5. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

7. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

8. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/4185/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді О. Баранець

В. Студенець