ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. Справа№ 910/16264/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 18.04.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 (повний текст рішення складено 20.12.2023)

у справі № 910/16264/23 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурлак»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7»

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 6609794,07 грн

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурлак» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 6609794,07 грн.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладених між ним та відповідачем договору оренди судна без екіпажу №0656 від 1 серпня 2020 р., додаткових угод до нього останній не сплатив орендну плату за серпень 2020-травень 2021 років за користування судном буксировщик-штовхач БТ-0640, заборгувавши йому 4 543 258,65 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 4 543 258,65 грн. боргу, 1 747 479,81 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 319 055,61 три проценти річних з простроченої суми, а також понесені ним по справі судові витрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурлак» 4 543 258,65 грн. боргу, 1 747 479,81 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 319 055,61 грн. три проценти річних з простроченої суми, 99 146,91 грн. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» звернулося 15.02.2024 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі №910/16264/23 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Просив поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду про задоволення позову прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції не досліджено чи були підписані відповідні акти в серпні 2020 року - травні 2021 року уповноваженою особою від ТОВ «СПЕЦПІДВОДБУД-7», тобто чи дійсно сторони договору оренди судна без екіпажу №0656 від 01.08.2020 підтвердили його виконання, а отже виникнення зобов`язань Відповідача за вказаним договором.

Крім цього, поза увагою суду першої інстанції залишилось порядок та можливість використання Відповідачем орендованого майна, з урахуванням того, що це майно відноситься до джерел підвищеної небезпеки із відповідними обмеженнями (умовами) його використання, зокрема допуску до плавання по акваторії р. Дніпро за технічним станом, допуску до його керування особами, які мають таке право та інш.

Окремо Відповідач зазначає, що як в зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України, веденням бойових дій в м. Києві з 24.02.2022, зміною керівництва ТОВ «СПЕЦПІДВОДБУД-7», у Відповідача відсутні документи стосовно правовідносин з ТОВ «БУРЛАК».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/16264/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі №910/16264/23 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7». Справу призначено до розгляду на 18.04.2024.

07.03.2024 позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач зазначив, що від імені відповідача акти та договір підписувались його генеральним директором Шикуном В.М., який був керівником відповідача у спірний період, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також твердження відповідача про існування обов`язку суду з`ясовувати порядок та можливість користування відповідачем орендованим майном, спростовуються умовами договору і немає необхідності досліджувати.

У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/16264/23. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу№910/16264/23 передано на розгляд колегії судді Тищенко О.В. (суддя-доповідач), Тарасенко К.В., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 прийнято справу №910/16264/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі №910/16264/2 до свого провадження визначеною колегією суддів у складі Тищенко О.В. (суддя-доповідач), Тарасенко К.В., Станік С.Р. та призначено до розгляду на 18.04.2024.

У судове засідання 18.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду з`явився представник позивача.

Представник відповідача не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі в яких, заперечив проти вимог апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у відзиві, просив рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 залишити без змін.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-IX, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 13 травня 2024 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 01.08.2020 р. між сторонами по справі укладено договір оренди судна без екіпажу № 0656, за умовами якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов`язується передати орендарю у тимчасове платне користування (оренду) наступне судно: Буксировщик - штовхач БХ-0640, рік побудови 1981, розміри: довжина 23,30м, ширина 5,20 м, осадка 0,740 м (надалі «Судно») без екіпажу та без заправки пально-мастильними матеріалами, а орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування судно і своєчасно сплачувати орендодавцю орендну плату.

Момент користування орендованим судном настає одночасно із підписанням сторонами акту прийому-передачі судна (п.1.2. договору).

Згідно з п. 2.1 договору відповідач використовує судно в своїй виробничій діяльності на свій розсуд, передбаченої статутом відповідача в межах технічних можливостей судна, дотримуючись безпеки судноплавання і охорони праці.

Відповідно до п.3.1, 3.2. договору орендодавець протягом 5 робочих днів з моменту підписання Сторонами цього Договору передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду) судно. Судно вважається переданим в оренду з моменту укладання та підписання сторонами (уповноваженими представниками сторін) акту приймання-передачі судна. З моменту підписання сторонами акту приймання-передачі судна для сторін набувають чинності всі умови Договору, а також умови, які викладені в акті приймання-передачі судна.

Підтвердженням факту повернення орендованого судна орендодавцю є відповідним чином складений та підписаний акт приймання-передачі судна без зауважень (п.3.8 та п.7.1 договору).

Згідно п. 5.1. договору розмір орендної плати в місяць становить 350 000,00 грн.

Додатковою угодою № 2 від 1 січня 2021 р. до договору орендну плату за користування майном сторонами було змінено, встановлено розмір орендної плати 3918,77 грн. за годину роботи плавзасобу. Остаточний розмір орендної плати визначається згідно актів виконаних робіт (наданих послуг), підписаними обома сторонами.

Відповідно до п.5.2. договору сторони щомісячно, до 5 числа наступного місяця за звітним, складають акт наданих послуг оренди, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до умов п. 5.3. договору орендар сплачує орендну плату за місяць на поточний рахунок орендодавця у строк до 25-го числа кожного наступного місяця за звітним.

Строк дії договору відповідно до умов п. 11.1. договору вступає з моменту його підписання та діє протягом строку оренди, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Актом прийому-передачі судна від 01.08.2020 р. пітверджується факт передачі позивачем та прийняття відповідачем орендованого майна на підставі договору оренди.

На виконання умов договору, між сторонами складені та підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №№ ОУ-0000001 від 31.08.2020 р., ОУ-0000002 від 30.09.2020 р., ОУ-0000003 від 31.10.2020 р., ОУ-0000004 від 30.11.2020 р., ОУ-0000005 від 31.12.2020 р., ОУ-0000001 від 26.02.2021 р., ОУ-0000002 від 31.03.2021 р., ОУ-0000003 від 30.04.2021 р., ОУ-0000005 від 31.05.2021 р. на загальну суму 4 543 258,65 грн. зазначені акти підписані без зауважень, при цьому, від імені відповідача підписані генеральним директором ОСОБА_1 та скріплені печаткою товариства відповідача.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як станом на 01.08.2020, так і станом на 31.05.2021 керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» є ОСОБА_1 .

Відповідачем доказів на спростування зазначених обставин суду не надано.

Доказів належної оплати за спірним договором суду не надано.

Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (с. 610 Цивільного кодексу України).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що 01.08.2020 між сторонами був укладений договір оренди, на виконання умов якого позивач передав відповідачеві Буксировщик - штовхач БХ-0640, рік побудови 1981, розміри: довжина 23,30м, ширина 5,20 м, осадка 0,740 м (надалі «Судно») без екіпажу та без заправки пально-мастильними матеріалами. Відповідач, в свою чергу, зобов`язувався вносити оренду пату у визначені договором строки.

Зазначене судно відповідач мав використовувати своїй виробничій діяльності на свій розсуд, передбаченої статутом відповідача в межах технічних можливостей судна, дотримуючись безпеки судноплавання.

При цьому, укладаючи договір на зазначених умовах відповідач розумів, що отримує судно в оренду без екіпажу, а тому мав забезпечити керування судном особами, які мають таке право.

Разом з тим, відповідачем не було оплачено орендну плату за весь час використання, доказів на спростування зазначених обставин відповідачем суду не надано.

А тому колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивач про стягнення з відповідача заборгованість з орендної плати за користування судном в сумі 4 543 258,65 грн.

Крім суми боргу, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних в сумі 319 055,61 грн. та інфляційні втрати в сумі 1 747 479,81 грн.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений д договором або законом.

Оскільки відповідачем допущено порушення зобов`язання зі сплати орендної плати, то вимоги позивач про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у заявлених позивачем сумах є обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, наявність основної заборгованості за договором оренди у відповідача перед позивачем у сумі 4 543 258,65 грн. належним чином доведено, документально підтверджено та не спростовано відповідачем, тому колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що аргументи апеляційної скарги не спростовують висновки господарського суду міста Києва, а зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди позивача з ухваленим у справі судовим рішенням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі № 910/16264/23 слід відмовити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі № 910/16264/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 у справі №910/16264/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Матеріали справи № 910/16264/23 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту постанови 29.04.2024.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.Р. Станік