ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"03" травня 2024 р. Справа № 918/414/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Олексюк Г.Є.

суддя Гудак А.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Логінтех" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.12.2023

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логінтех"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Автотрейд Плюс"

про стягнення 450 000 грн 00 коп. безпідставно набутих та збережених коштів

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Автотрейд Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Логінтех"

про визнання укладеним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.12.2023 у задоволені первісного позову ТОВ "Логінтех" до ТОВ "Глобал Автотрейд Плюс" про стягнення 450000,00 грн безпідставно набутих та збережених коштів відмовлено. Зустрічний позов ТОВ "Глобал Автотрейд Плюс" до ТОВ "Логінтех" про визнання укладеним договору задоволено. Визнано укладеним між ТОВ "Логінтех" та ТОВ "Глобал Автотрейд Плюс" Договір №15/03-2022 від 15.03.2023 про надання транспортно-експедиторських послуг. Стягнуто з ТОВ "Логінтех" на користь ТОВ "Глобал Автотрейд Плюс" 2684,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач за первісним позовом звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким первісний позов задоволити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Одночасно з поданням апеляційної скарги апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення вказаного процесуального строку, апелянт зазначав, що повного тексту рішення суду від 05.12.2023 засобами поштового зв`язку не отримував, і на день його складання не мав зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС.

Вказував, що лише 01.04.2023 шляхом ознайомлення з матеріалами справи у іншій справі №910/3102/24, що розглядається у Господарському суді міста Києва, ТОВ "Логінтех" отримало повний текст рішення по справі №918/414/23.

Окрім того, повідомляв, що представник ТОВ "Логінтех" - адвокат Янко М.І. не мала повноважень для подання апеляційної скарги, а договір на представництво інтересів товариства був підписаний лише 01.04.2024.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважав, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і просив апеляційний суд його поновити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Логінтех" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.12.2023 залишено без руху та надано апелянту 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску.

Зокрема, постановляючи вказану ухвалу суд визнав неповажними обставини, викладені скаржником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В подальшому, на адресу суду апеляційної інстанції подано нове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому заявник вказує, про неможливість здійснення адвокатом Янко М.І. представництво позивача до 01.04.2024, посилаючись на п.8.1. Договору про надання правничої допомоги від 10.03.2023, згідно якого договір діє з дати його підписання та діяв до 31.12.2023 включно.

Вказує, що на момент отримання повного тексту рішення адвокатом 15.12.2023, в останнього не було можливості погодити подальші дії з клієнтом, оскільки останній перебував за кордоном.

Відтак, адвокат Янко М.І. без погодженої з клієнтом правової позиції у даній справі не могла здійснювати представництво його інтересів в суді апеляційної інстанції і відповідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Щодо об`єктивної неможливості подати апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення, зазначає про перебування директора ТОВ "Логінтех" у відрядженні , а потім закордоном в даний період.

Окрім того вказує, що з середини січня 2024 до квітня 2024 директор ТОВ "Логінтех" - Батюшин П.О. здійснював догляд за дітьми та дружиною, так як остання готувалась до операції, про що надає копії лікарських обстежень та консультацій за січень-квітень 2024 року.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що адвокат не міг узгодити правову позицію та подальші дії з клієнтом, що позивач досі не отримав поштовим зв`язком повний текст судового рішення, на заплановані відрядження та раптову хворобу дружини з подальшою її госпіталізацією та операцією, вважає дані підстави об`єктивними істотними перешкодами, що унеможливили позивача подати апеляційну скаргу вчасно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, клопотання скаржника з наведенням інших обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої цієї статті).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частинами 1 статті 256 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи, і лише сам факт звернення з відповідним клопотанням про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Відтак, проаналізувавши зміст повторно поданого клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вказує, що в ньому фактично вказані ті самі доводи, котрі визнанні судом неповажними в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024.

Судом встановлено, що рішення у даній справі було прийнято 05.12.2023 (повний текст складено 15.12.2023).

Як вбачається з відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" оскаржуване рішення було направлено та доставлено до електронного кабінету представника позивача - адвокату Янко М.І. 19.12.2023 о 16:18 год .

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Згідно абз.2 ч.6 цієї ж статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно ч. 7 ст. 242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, днем вручення оскаржуваного рішення адвокату Янко М.І. та позивачу є 19.12.2023.

Відтак, з врахуванням приписів ч.2 ст.256 ПК України, 20-денний строк для подачі апеляційної скарги закінчився 08.01.2024.

Колегія суддів зазначає, що представник апелянта повторно обґрунтовуючи неможливість подання апеляційної скарги у 20-денний строк, який визначений ГПК України, вказує, що після отримання нею повного тексту рішення суду, в останньої не було можливості погодити подальші дії з клієнтом (директором ТОВ "Логінтех) - ОСОБА_1 , оскільки останній перебував у відрядженні в Одесі, а потім був за кордоном.

Однак, вказані доводи спростовуються доданими до матеріалів апеляційної скарги документами, а саме копією закордонного паспорту, листа-запрошення від 10.12.2023, власноруч підписаною ОСОБА_1 нотаріальною заявою від 30.12.2023, з яких вбачається, що в останнього була можливість звернутись до адвоката Янко М.І. як фізично так і за допомогою телефонного звязку щоб узгодити правову позицію у справі та подальші процесуальні дії адвоката задля забезпечення свого права на апеляційне оскарження рішення суду від 05.12.2023.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що до матеріалів апеляційної скарги апелянт додав ордер від 12.04.2024 про надання правової допомоги ТОВ "Логінтех" адвокатом Янко М.І. на підставі договору про надання правової допомоги №22 від 10.04.2023.

Як вбачається з відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказаний договір долучався позивачем до позовної заяви, і в п. 1.4.7. даного Договору адвокату надано право представництва інтересів ТОВ "Логінтех" в судах всіх інстанцій.

Даний Договір був чинний в силу положень п 8.2. Договору, відповідно до якого, у разі надання адвокатом додаткових послуг (апеляційна скарга, касаційна скарга, заява про відкриття виконавчого провадження, тощо) після вирішення спору, в тому числі набрання законної сили судового рішення (постанови, ухвали), яким вирішено справу по суті, сторони погодили та встановили, що строк дії договору продовжується на час виконання адвокатом додаткових послуг.

Відтак, договір №22 від 10.04.2023 свою дію не припинив, а жодних доказів його розірвання чи недійсності позивачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов до висновку, що адвокат Янко М.І. протягом 20-денного строку на подання апеляційної скарги, могла узгодити правову позицію з позивачем щодо подальших процесуальних дій у даній справі, на підставі чинного договору про надання правової допомоги №22 від 10.04.2023 надати ордер на представлення інтересів ТОВ "Логінтех" та подати апеляційну скаргу у строки, визначені ст.256 ГПК України.

Доводи апелянта щодо неотримання засобами поштового зв`язку повного тексту судового рішення, спростовуються ст. 6 ГПК України, відповідно до якої суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відтак, оскільки позивач, як юридична, особа мав обов`язок зареєструвати електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", що ним зроблено не було, а адвокат Янко М.І., яка є його представником, отримала судове рішення у свій електронний кабінет, то враховуючи ч.7 ст.242 ГПК України, останнє вважається врученим і позивачу.

Інші посилання скаржника, викладені в повторному клопотанні про поновлення строку не беруться судом до уваги, оскільки не можуть бути покладені в основу поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд визнає підстави, які наведені у повторному клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними, а тому відмовляє в задоволенні такого клопотання.

Згідно ст. 2 ГПК України завданнями господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення господарських справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК України певних процесуальних дій (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/186/21).

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини гарантії, закріплені в статті 6 Конвенції, є застосовними до провадження у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Водночас Європейський суд з прав людини підкреслює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Необґрунтоване поновлення строку на апеляційне оскарження порушує права іншої сторони, його сподівання на забезпечення належного здійснення правосуддя.

Як зазначено вище, статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Відтак, вказаною статтею не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відтак, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому колегія суддів зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.1 ст.261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про неповажність пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження та вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Логінтех" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.12.2023 у справі №918/414/23.

Керуючись ст. 260, 234, 235, 261 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Логінтех" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.12.2023 у справі №918/414/23.

2. Апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернути скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до ст. 287-291 ГПК України.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.