ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. Справа № 927/1722/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Рожко С.М. (у режимі відеоконференції)

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.12.2023 (суддя Сидоренко А.С.)

за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

про забезпечення позову

у справі № 927/1722/23 Господарського суду Чернігівської області

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

до: 1) Приватного підприємства "Агрофірма "Мета" (відповідач-1);

2) ОСОБА_1 (відповідач-2)

про стягнення 4 077 101,04 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк", Банк, позивач) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Агрофірма "Мета" (далі - ПП "Агрофірма "Мета", відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2) про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості, яка виникла з кредитного договору № 39660995-КД-1 від 17.05.2022 (далі - Кредитний договір), а саме: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 165 340,73 грн та заборгованості за процентами в розмірі 192 631,94 грн; стягнення з відповідача-1 заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією в розмірі 2 846 178,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем-1 свого зобов`язання за Кредитним договором, що полягає у несплаті чергового платежу відповідно до графіка Кредитного договору. При цьому, як зазначив позивач, відповідач-2 несе солідарну відповідальність як поручитель відповідача-1 за невиконання останнім своїх зобов`язань за Кредитним договором. Враховуючи те, що зобов`язання відповідача-1 було забезпечено гарантією Міністерства фінансів України, позивач звернувся з відповідною вимогою до гаранта, який здійснив виплату в розмірі, передбаченому гарантією. Своє право на стягнення за зворотною вимогою за сплаченою гарантією до боржника гарант реалізує шляхом наділення позивача повноваженнями на стягнення з відповідача сплаченої відповідно до гарантії суми (п. 6.1, 6.2 договору про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022, укладеного між Міністром фінансів України ОСОБА_2 (гарант) та АТ КБ "ПриватБанк").

Короткий зміст і підстави заяви про забезпечення позову

Разом із позовною заявою АТ КБ "ПриватБанк" подало до Господарського суду Чернігівської області заяву від 12.12.2023 про забезпечення позову, в якій просило забезпечити позов шляхом: - накладення арешту на майно, яке належить відповідачу-1, а саме об`єкти нерухомого майна - закінчені будівництвом об`єкти, перелік яких наведений у заяві про забезпечення позову;

- накладення арешту на майно, яке належить відповідачу-2, а саме транспортні засоби, перелік яких наведено в заяві про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що існує ризик ускладнення виконання рішення суду в даній справі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.12.2023 у справі № 927/1722/23 заяву від 12.12.2023 АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову залишено без задоволення.

Залишаючи вказану заяву без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази, які могли б свідчити про вчинення відповідачами дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі, а отже, відсутні докази, які могли б свідчити про наявність умов для застосування заходів забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із постановленою ухвалою, АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.12.2023 у справі № 927/1722/23 про відмову в забезпеченні позову та постановити нову, якою заяву АТ КБ "ПриватБанк" задовольнити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що:

- обраний позивачем спосіб забезпечення позову мав на меті збереження гарантованого виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та жодним чином не перешкоджав власнику майна в його користуванні. Тобто накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідача обмежує його, виключно, у можливості відчуження такого майна з метою уникнення виконання судового рішення. При цьому, майно знаходиться у володінні та розпорядженні власника та не обмежене в цільовому використанні;

- враховуючи, що предметом спору є стягнення 4 077 101,04 грн, накладення арешту на грошові кошти відповідача в такому розмірі здатне суттєво погіршити його майновий стан, у той час як накладення арешту на майно мінімально впливатиме на повсякденне життя відповідача, оскільки вказаний захід забезпечення позову (накладення арешту на грошові кошти) унеможливить розпорядження грошовими коштами, тоді як арешт на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, позаяк арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним;

- накладення арешту на майно, що належить відповідачам на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2024 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) задоволено клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 28.12.2023 у справі № 927/1722/23 та поновлено АТ КБ "ПриватБанк" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.12.2023 у справі № 927/1722/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.04.2024 об 11:00; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 08.04.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 задоволено клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

Від ПП "Агрофірма "Мета" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява, в якій відповідач-1 зазначає, що після відкриття апеляційного провадження 28.03.2024 через систему "Електорнний суд" до Господарського суду Чернігівської області відповідачем була подана заява від 27.03.2024 про закриття провадження у справі № 927/1722/23 у зв`язку з відсутністю предмета спору. Зазначена заява про закриття провадження у справі обумовлена повним погашенням підприємством заборгованості перед позивачем, на підтвердження чого ним надані відповідні платіжні документи. Враховуючи, що спір між сторонами врегульовано і предмет спору відсутній, 01.04.2024 Господарський суд Чернігівської області закрив провадження у даній справі.

Явка представників учасників справи. Клопотання учасників справи

У судовому засіданні 16.04.2024 взяв участь представник позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Представники відповідачів у судове засідання 16.04.2024 не з`явились. Усі учасники справи були належним чином повідомлені судом про дату, час і місце судового засідання.

У судовому засіданні 16.04.2024 розглянуто заяву позивача про відкладення розгляду справи № 927/1722/23, яка надійшла до Північного апеляційного господарського суду 15.04.2024. Зазначена заява обґрунтована тим, що уповноважений представник Банку, який має право представляти інтереси АТ КБ "ПриватБанк" в судах, не може прибути в судове засідання з розгляду зазначеної справи 16.04.2024 об 11:00, оскільки територіально знаходиться в місті Чернігові і, враховуючи значну віддаленість від суду апеляційної інстанції, а також введення на території України воєнного стану, не має змоги особисто прибути для участі в судовому засіданні у визначений судом час.

Розглянувши зазначену заяву, заслухавши представника позивача, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 задоволено клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, і представник позивача вийшов на зв`язок для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У свою чергу, від відповідачів клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги станом на час судового засідання до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а нез`явлення в судове засідання представників відповідачів не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників відповідачів.

У судовому засіданні 16.04.2024 представник позивача (скаржника) вимоги апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" підтримав і просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів оскарження у даній справі, у заяві про забезпечення позову позивач просив суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу-1, та транспортні засоби, які належать відповідачу-2, перелік яких наведено в цій заяві.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що:

- в разі невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову у цій справі цілком можливе чергове відчуження відповідачем об`єктів нерухомості й створення ситуації появи нових власників спірного об`єкта нерухомості, а відтак і нових судових спорів;

- відчуження майна, яке позивач просить суд заарештувати, на користь третіх осіб до моменту відкриття виконавчого провадження може унеможливити виконання рішення суду в цій справі;

- враховуючи ухилення відповідача-1 від свого обов`язку щодо задоволення вимог кредитора, існує реальний ризик ускладнення виконання рішення суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Так, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась із позовом, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків вжиття таких заходів.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19 та від 26.10.2020 у справі № 907/477/20.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок з доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому покладається саме на заявника.

Тобто, у даному випадку, саме на заявника покладено обов`язок доведення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з приписами ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У той же час, як правильно зауважив суд першої інстанції, саме лише посилання позивача на порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань зі своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності у відповідача-1 заборгованості, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Невиконання ж відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором стало підставою для звернення позивача до суду і є предметом судового розгляду в даній справі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що не є підставою для забезпечення позову доводи позивача про ухилення відповідача-1 від виконання зобов`язань за Кредитним договором, оскільки на час подання позову ці доводи не є достовірно встановленими фактами, вони потребують дослідження, перевірки та оцінки під час розгляду самої позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову, оскільки є безпосереднім предметом спору.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачами дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі.

З огляду на викладене, за результатами оцінки доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, за відсутності в матеріалах справи доказів, які могли б свідчити про наявність умов для застосування заходів забезпечення позову, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову та правомірно залишив її без задоволення.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.04.2024 провадження у справі № 927/1722/23 закрито у зв`язку з повним погашенням відповідачем-1 заборгованості перед позивачем.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, ухвала Господарського суду Чернігівської області від 28.12.2023 у справі № 927/1722/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.12.2023 у справі № 927/1722/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали оскарження у даній справі повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву повний текст постанови складено та підписано 30.04.2024.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко