ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024м. ХарківСправа № 922/860/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тепловозремсервіс" (вул. Основ`янська, буд. 55, м. Харків, 61010; )
про стягнення 17936,14 грн,
за участю представників:

позивача - Котовської Т.О., в режимі відеоконференції,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 18.03.2024 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тепловозремсервіс" про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за несвоєчасну поставку товару у розмірі 6588,00 грн., штрафу за поставку товару неналежної якості у розмірі 7008,00 грн, пені у розмірі 4340,14 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем, в порушення Договору закупівлі № ОД/НХ-23-377НЮ від 12.06.2023 та приписів чинного законодавства, письмова рознарядка за вих. № НХ08/3002 від 19.09.2023 була виконана із значним пропуском строку.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2024 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/860/24; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами; повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду справи відбудеться 30.04.2024 о 14:50.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 29.03.2024, відповідач не заперечував факт неповного та несвоєчасного виконання зобов`язання за договором ОД/НХ-23-377НЮ, проте, просив зменшити розмір штрафних санкцій, посилаючись на форс-мажорні обставини, які виникли внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України; скрутне матеріальне становище відповідача; відсутність збитків у позивача та добросовісну поведінку відповідача щодо намагання виконати договір.

01.04.2024 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву, в якій позивач не погодився з доводами відповідача щодо зменшення розміру штрафних санкцій і виняткових обставин та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

02.04.2024 до суду надійшли письмові заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив на позовну заяву, в яких відповідач, з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності дотримання балансу інтересів сторін, просив зменшити суму штрафних санкцій на 90%, що становить до стягнення 1793,70 грн, в тому числі пеню 434,10 грн та штраф за несвоєчасну поставку у розмірі 658,80 грн, штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 700,80 грн.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.04.2024, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та заперечував проти зменшення розміру штрафних санкцій.

Представник відповідача визнав факт неповного та несвоєчасного виконання зобов`язання за договором та просив суд зменшити розмір штрафних санкцій, які були заявлені позивачем до стягнення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

12.06.2023 за результатами процедури закупівлі №UA-2023-05-10-003302-a, Запасні частини до тепловозів 2 ТЕ10 (колеса, адаптери, плити, кільця) (Лот № 2 Запасні частини до тепловозів 2 ТЕ10 (адаптери),) Код ДК 021:2015 - 34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху, між Акціонерним товариством «Укрзалізниця» в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" (далі - покупець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Тепловозремсервіс" (далі - постачальник, відповідач у справі) було укладено Договір закупівлі № ОД/НХ-23-377НЮ.

Відповідно до п. 4.2 укладеного Договору, 19.09.2023 покупець направив письмову рознарядку за вих. № НХ08/3002 на електронну адресу постачальника на поставку адаптер форсунки Д100.01.103Сб-8Сб у кількості 30 шт., адаптер індикаторного крана Д100.01.105Сб-3Сб у кількості 20 шт., на загальну суму 43 920,00 грн.

Строк виконання письмової рознарядки за вих. № НХ08/3002 від 19.09.2023 постачальником складав до 03.10.2023 включно (10 робочих днів з моменту надання письмової рознарядки, абз. 2 п. 4.2 Договору).

Проте, у встановлений строк поставка відповідачем здійснена не була.

23.10.2023 позивач направив відповідачу претензію за вих. № НХ08/3896 з вимогою сплатити штраф за непоставку товару, згідно п. 9.3.1 Договору, яка була залишена без відповіді.

12.12.2023 відповідачем було поставлено адаптер форсунки Д100.01.103Сб-8Сб у кількості 10 шт., на суму 8880,00 грн, відповідно до видаткової накладної № РН-0000043.

29.12.2023 відповідачем було поставлено адаптер форсунки Д100.01.103Сб-8Сб у кількості 20 шт., та адаптер індикаторного крана Д100.01.105Сб-3Сб у кількості 20 шт., на загальну суму 35 040,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-0000054.

Тобто, письмова рознарядка за вих. № НХ08/3002 від 19.09.2023 була виконана відповідачем із значним пропуском строку, з огляду на умови абз. 2 п. 4.2 Договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ст. 216 ГК України),

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначається ст. 610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору і у встановлений договором строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, зобов`язання вважається порушеним у випадку повного його невиконання або неналежного виконання тобто виконання з порушенням умов, які визначають зміст зобов`язання. Постачальник вважається таким, що порушив зобов`язання у випадку поставки товару з простроченням.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 230, 231 ЦК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Статтею 230 ГК України передбачені штрафні санкції, які визнаються господарськими санкціями у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Виходячи з приписів п. 9.3.1 Договору, при порушенні строків постачання постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару.

Тобто, 43 920,00* 15% = 6588,00 грн.

За прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення.

Таким чином, сума пені за період з 19.10.2023 по 11.12.2024 на суму 43 920,00 грн складає 2 122,57 грн, за період з 19.10.2023 по 29.12.2023 на суму 35040,00 грн складає 2217,57 грн.

Загальна сума штрафу за несвоєчасну поставку товару дорівнює 10 928,14 грн.

Крім того, як вказує позивач, відповідачем було поставлено товар невідповідної якості, враховуючи наступне.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що приймання товару за якістю здійснюється у порядку, встановленому Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю", затвердженої постановою Держарбітражу при раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 та відповідно до вимог Стандартів АТ "Укрзалізниця" СТП-10-001:2016 "Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Основні положення", СТП-10-002:2016 "Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю".

Згідно з п. 5.4 СТП-10-002:2016 «Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю», вхідному контролю І рівня підлягає вся продукція, що закуповується на кожному етапі її переміщення, а також на складі постачальника або виробника у випадках, передбаченим договором. Вхідний контроль І рівня проводить кожен отримувач, який бере участь у процесі переміщення продукції.

Як вказувалось вище, 12.12.2023 ТОВ "ТД Тепловозремсервіс" було поставлено адаптер форсунки Д100.01.103Сб-8Сб у кількості 10 шт., на суму 8880,00 грн, відповідно видаткової накладної №РН-0000043; 29.12.2023 ТОВ "ТД Тепловозремсервіс" було поставлено адаптер форсунки Д100.01.103Сб-8Сб у кількості 20 шт., та адаптер індикаторного крана Д100.01.105Сб-3Сб у кількості 20 шт., на загальну суму 35 040,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-0000054.

У подальшому адаптер індикаторного крана Д100.01.105Сб-3Сб у кількості 20 шт., на загальну суму 35 040,00 грн, було направлено на виробничий підрозділ "Локомотивне депо ім. Т. Шевченка" служби локомотивного господарства регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", відповідно до видаткової накладної № НХТер2-262 від 07.02.2024.

Згідно зі Специфікацією № 1 до Договору, сторони визначили, що адаптер форсунки повинен відповідати кресленню Д100.01.103Сб-8Сб, адаптер індикаторного крана повинен відповідати кресленню Д100.01.105Сб-3Сб.

Як вказувалось вище, Договір закупівлі № ОД/НХ-23-377НЮ від 12.06.2023 було укладено між сторонами за результатами процедури закупівлі № UA-2023-05-10- 003302-a, Запасні частини до тепловозів 2 ТЕ10 (колеса, адаптери, плити, кільця) (Лот №2 Запасні частини до тепловозів 2 ТЕ10 (адаптери).

Згідно з поз. 2 Додатку № 1 тендерної документації (оприлюднена за посиланням:

https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-05-10-003302-a?lot_іd=4e871227e47d4824b951d5f0d3aed3a4#lots),

Адаптер індикаторного крана повинен відповідати кресленню: Д100.01.105Сб-3, складові якого повинні відповідати кресленням: Д100.01.007-3 Адаптер індикаторного крана, Д100.01.011-А Фланець; Д100.01.011 Фланець; Д100.01.014 Прокладка; Д100.01.020-1 Шпилька; Д100.01.0138-1 Кільце ущільнювача; Д100.01.040-2 Фланець; Д100.01.040-3 Фланець; Д100.01.041-1 Гайка (витяг з тендерної документації арк. 28-29).

Так, при проведенні вхідного контролю у виробничому підрозділу "Локомотивне депо ім. Т. Шевченка" служби локомотивного господарства регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" виявлено, що шпильки адаптерів для постановки та закріплення індикаторних кранів мають нетипову форму та різьбу; різьба шпильок зі сторони постановки та фіксації індикаторного крана має розмір М12*1,75, при нормі М12*1,25 згідно креслення Д100.01.020-1; довжина різьби, що вкручується у фланець адаптера становить 22 мм, при нормі 10+2 мм згідно креслення Д100.01.020-1; довжина різьби зі сторони постановки та фіксації індикаторного крана становить 19 мм, при нормі 28+3 мм згідно креслення Д100.01.020-1; на шпильках присутня проточка з поступовим зменшенням діаметру шпильки до 9,5 мм, довжина проточування 7 мм. Дане проточування суперечить вимогам креслення Д100.01.020- 1 (діаметр шпильки повинен бути 12 мм) по причині того, що зменшення діаметру (заглиблення) шпильки не передбачено вимогами креслення та в свою чергу призводить до неправильного (надмірного) вкручування шпильки так як зменшення діаметру шпильки не зупиняє подальше вкручування, а значне збільшення довжини різьби шпильки призводить до її виступання з-під фланця.

На підставі пп. 2.5 - 2.7 Договору, 16.02.2024 позивач направив відповідачеві виклик за вих. № НХ08/1443 представника постачальника для складання акту про фактичну якість і комплектність на 20.02.2024 о 09.00.

У визначену дату та час представник постачальника не прибув, про причини неявки не повідомив.

20.02.2024, за відсутністю належним чином повідомленого представника постачальника, було складено Акт № б/н про фактичну якість і комплектність продукції, відповідно пп. 26, 30 яких було встановлено, що адаптер індикаторного крана Д100.01.105Сб-3Сб у кількості 20 шт., на загальну суму 35 040,00 грн, не придатні до застосування та підлягають заміні.

20.02.2024 позивач направив на електронну адресу відповідача повідомлення про заміну товару разом із актом від 20.02.2024, відповідно до п. 2.9 Договору.

За умовами пп. 2.8, 2.9 Договору, постачальник зобов`язується за свій рахунок та власними силами усунути недоліки або замінити неякісний товар.

У подальшому постачальником було замінено адаптер індикаторного крана Д100.01.105Сб-3Сб у кількості 20 шт., на належної якості, шляхом направлення товару належної якості засобами ТОВ "Нова Пошта", про що було складено акт від 12.03.2024.

Пунктом 9.3.2 Договору передбачена відповідальність постачальника за поставку товару неналежної якості, комплектності або асортименту, шляхом сплати на користь покупця штрафу у розмірі 20% від вартості такого товару.

При цьому, постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань здійснити заміну дефектного та/або неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, якщо про інше його не попередив письмово покупець.

Отже, 35 040,00 грн * 20% = 7008,00 грн.

Таким чином, сума штрафу за поставку товару неналежної якості складає 7008,00 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну поставку товару у розмірі 6588,00 грн., штрафу за поставку товару неналежної якості у розмірі 7008,00 грн, пені у розмірі 4340,14 грн законними та обґрунтованими.

Відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій на 90%, зокрема, з огляду на те, що позивачем не заявлено про жодні збитки.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, виходячи з наступного.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер.

Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

Отже, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат.

Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Такими правилами є правила про неустойку, передбачені ст. 549-552 Цивільного кодексу України.

Відповідно до висновку, викладеному у Постанові Верховного Суду від 31.03.2020 по справі № 910/8698/19, на іншого учасника справи (позивача) не покладається обов`язок з доведення (доказування) спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Тобто, при стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання презюмується (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки.

Стягнення збитків є окремою грошовою вимогою і може не заявлятися кредитором, оскільки це вимагає доведення їх складу та розміру з боку кредитора, тоді як для стягнення штрафних санкцій кредитору потрібно довести лише факт прострочення, а заперечення вини покладається на боржника (Постанова Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 910/8698/19).

Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили розмір відповідальності (штрафних санкцій) за невиконання його умов. (Постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

Щодо виняткових обставин, зазначених у листі Торгово-промислової палати України від 28.02.2022, на який посилається відповідач, суд зазначає наступне.

Згідно з висновком, викладеним у Постанові від 19.08.2022 Верховного Суду у справі № 908/2287/17, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).

Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

Отже, наявність форс-мажорних обставин, які виникли внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, та відсутність збитків у позивача не є у даному випадку належною підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Водночас, суд бере до уваги той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тепловозремсервіс" знаходиться у прифронтовому місті Харкові. Як вбачається з пояснень відповідача, через постійні обстріли міста, потенційні контрагенти відмовляються від співробітництва із підприємствами, потужності яких знаходяться у м. Харкові, що призвело до скрутного матеріального становища відповідача.

Відповідно до виписки по банківському рахунку відповідача, загальний оборот за 2023 рік склав: за дебетом 3160175,17 грн, за кредитом 3331666,24 грн, залишок на кінець періоду склав 171491,07 грн.

В той же час, для забезпечення ефективності підприємства, задля збереження робочих місць, відповідачем належно здійснюється виплата заробітної плати співробітникам підприємства. Так, відповідно до штатного розкладу, на підприємстві передбачено сім посад, із загальним місячним фондом заробітної плати у розмірі 43500,00 грн, що належно виплачується працівникам.

Враховуючи те, що за позовами Акціонерного товариства "Українська залізниця" до відповідача відкриті й інші провадження (№ 922/554/24, № 922/557/24, № 922/860/24, № 922/628/24), стягнення повного розміру штрафних санкцій призведе до неможливості ведення господарської діяльності відповідача, виплати заробітної плати працівникам та виконання зобов`язань, покладених іншими договорами.

Таким чином, з огляду на невеликий річний оборот відповідача, невеликий залишок на балансі, наявністю достатньої кількості працівників, відповідач понесе неспівмірну збиткам позивача шкоду.

Крім того, суд бере до уваги добросовісну поведінку відповідача як суб`єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, 23.10.2023 позивач направив ТОВ "Торговий дім "Тепловозремсервіс" претензію за вих. № НХ08/3896 з вимогою сплатити штраф за непоставку товару, згідно з п. 9.3.1 Договору, яка була залишена без відповіді.

12.12.2023 відповідачем було поставлено позивачу адаптер форсунки Д100.01.103Сб-8Сб у кількості 10 шт., на суму 8880,00 грн, відповідно до видаткової накладної № РН-0000043.

29.12.2023 відповідачем було поставлено позивачу адаптер форсунки Д100.01.103Сб-8Сб у кількості 20 шт., та адаптер індикаторного крана Д100.01.105Сб-3Сб у кількості 20 шт., на загальну суму 35 040,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-0000054.

Таким чином, поставка відбулася в повному обсязі.

Отже, задля виконання договору, відповідач шукав шляхи вирішення проблеми, в тому числі намагався поставити товар після спливу строку поставки, що й було здійснено.

При цьому, відповідачем не заперечується, що внаслідок порушення технології виготовлення підприємствами, які відливають товар, було допущено брак у товарі.

Проте, відповідач жодним чином не приховував наявність браку та намагався вчинити дії для усунення недоліків.

З огляду на викладене, вбачається, що не дивлячись на наявні фінансові та інші труднощі, відповідач діяв добросовісно.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статей 86, 210 ГПК України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність/відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Таку правову позицію висловив Касаційний господарський суд Верховного Суду у Постанові від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити суму штрафних санкцій на 30%, а саме стягнути з відповідача на користь позивача: штраф за несвоєчасну поставку товару у розмірі 4611,60 грн, штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 4905,60 грн, пеню у розмірі 3038,10 грн. В іншій частині позовних вимог - у позові відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тепловозремсервіс" (вул. Основ`янська, буд. 55, м. Харків, 61010; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012; ) - штраф за несвоєчасну поставку товару у розмірі 4611,60 грн, штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 4905,60 грн, пеню у розмірі 3038,10 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "02" травня 2024 р.

Суддя Н.М. Кухар