У Х В А Л А

25 квітня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/165/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тарасевич А. М.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська»,

, вул. Шевченка, 1, смт Лосинівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16663

Відповідач: Лосинівська селищна рада,

, вул. Шевченка, 2, смт Лосинівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16663

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фермерське господарство «Річфілд Агро»,

, вул. Богословська, 2в, смт Лосинівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16663

Предмет спору: про визнання протиправної бездіяльності, визнання недійсними та скасування рішень, визнання укладеними додаткових угод,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська» звернулось до суду з позовом до Лосинівської селищної ради, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Лосинівської селищної ради щодо продовження строку договорів оренди;

- визнати недійсним та скасувати рішення 29 позачергової сесії 8 скликання від 21.11.2023 Лосинівської селищної ради «Про передачу в оренду земельних ділянок нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв)» ФГ «Річфілд Агро»;

- визнати недійсним та скасувати рішення 29 позачергової сесії 8 скликання від 21.11.2023 Лосинівської селищної ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості на нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї)» ФГ «Річфілд Агро»;

- визнати укладеними 72 додаткові угоди між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська» та Лосинівською селищною радою про поновлення 72 договорів оренди від 03.09.2013 у редакціях, викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з метою реалізації переважного права на поновлення договорів оренди землі, укладених 03.09.2013 між позивачем та відповідачем, ТОВ «Агрофірма «Лосинівська» у строк, встановлений у п. 6 відповідних договорів оренди та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», звернулось до Лосинівської селищної ради з клопотаннями від 23.10.2023, у яких просив поновити такі договори оренди землі. Проте за результатами розгляду 21.11.2023 вказаних клопотань рішення про поновлення договорів оренди селищною радою не було прийняте. Натомість 21.11.2023 відповідач прийняв рішення про передачу спірних земельних ділянок ФГ «Річфілд Агро» та про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо цих земельних ділянок. Також позивач 17.01.2024 направив відповідні проекти додаткових договорів відповідачу. Позивач вважає, що рішення Лосинівської селищної ради від 21.11.2023 є незаконними та такими, що порушують право позивача на переважне поновлення договорів оренди землі, а відтак підлягають скасуванню, а переважне право поновленню.

Ухвалою суду від 19.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 19.03.2024 о 10:00 та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та іншим учасникам справи відзиву на позов.

Ухвала суду від 19.02.2024 була доставлена відповідачу в його Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 19.02.2024 о 21:26, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже, останнім днем для подання відповідачем відзиву на позов є 06.03.2024.

05.03.2024 відповідач через підсистему «Електронний суд» та засобами поштового зв`язку направив до суду відзив на позовну заяву з доданими до нього документами.

09.03.2024 позивач направив до суду відповідь на відзив.

За заявами представників позивача адвокатів Сівакова Л. М. та Крикунова О. В. ухвалою суду від 14.03.2024 постановлено підготовче засідання 19.03.2024 о 10:00 провести в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

У зв`язку з перебуванням 19.03.2024 судді Шморгуна В. В. у відпустці, ухвалою суду від 14.03.2024 підготовче засідання призначено на 26.03.2024 о 12:30 та повідомлено сторін про час та місце проведення цього судового засідання.

21.03.2024 представник позивача направив до суду клопотання про витребування доказів, яке отримано судом 25.03.2024.

25.03.2024 Ніжинська районна державна адміністрація через підсистему «Електронний суд» подала до суду клопотання про проведення судового засідання 26.03.2024 без участі її представника.

У підготовчому засіданні 26.03.2024 суд:

- суд залишив без розгляду вказане клопотання, оскільки Ніжинська РДА не є учасником справи;

- долучив до матеріалів справи подані сторонами заяви по суті (відзив та відповідь на відзив) як такі, що подані у порядку та строк, встановлені ГПК України та судом, а спір вирішується з їх урахуванням;

- відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, оскільки воно подане з пропуском встановленого строку за відсутності об`єктивних на те причин, а бажання позивача штучно доповнити підстави вже поданого позову не може бути поважною причиною.

Ухвалою суду від 26.03.2024:

- залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фермерське господарство «Річфілд Агро»;

- встановлено третій особі - ФГ «Річфілд Агро» п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду та іншим учасникам справи у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, письмових пояснень щодо позову та щодо відзиву з доданими до таких пояснень документами;

- встановлено позивачу та відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання письмових пояснень третьої особи для подання до суду та іншим учасникам справи у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, відповіді на такі письмові пояснення з доданими до неї документами;

- продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів;

- відкладено підготовче засідання на 11.04.2024 на 10:00, яке постановлено провести в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua) у порядку, зазначеному в ухвалі суду від 14.03.2024.

- повідомлено учасників справи про час та місце проведення підготовчого засідання 11.04.2024.

30.03.2024 представник позивача направив до суду клопотання про витребування доказів та клопотання про поновлення процесуального строку на його подання, які отримані судом 01.04.2024.

05.04.2024 третя особа у підсистемі «Електронний суд» сформувала письмові пояснення щодо позову, які отримані судом 08.04.2024.

08.04.2024 в підсистемі «Електронний суд» та на електронну адресу суду від представника відповідача - адвоката Івашка В.В. надійшла заява, про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. В поданій заяві заявник просить провести судове засідання, призначене на 11.04.2024 на 10:00, та у всі наступні судові засідання в режимі відеоконференції.

11.04.2024 від представника відповідача на електронну пошту суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання 11.04.2024 без участі відповідача.

У зв`язку з перебуванням судді Шморгуна В. В. у відпустці, підготовче засідання, призначене на 11.04.2024 о 10:00, не відбулось.

Ухвалою суду від 22.04.2024 призначено підготовче засідання на 25.04.2024 на 12:00, яке за заявою представника відповідача постановлено провести в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

Позивач та третя особа були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в їх Електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС, але у підготовче засідання 25.04.2024 не з`явились.

До початку підготовчого засідання представник позивача адвокат Крикунов О. В. через підсистему «Електронний суд» та на електронну пошту суду направив заяву про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з його участю у цей день в судовому засіданні в Печерському районному суді міста Києва в кримінальній справі №757/45977/23.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача у цій справі здійснюють два адвокати - Крикунов О. В. та ОСОБА_1 .

Будь-яких заяв та клопотань щодо причин неявки у судове засідання 25.04.2024 від адвоката Сівакова Л. М. до суду не надходило.

Оскільки представник позивача адвокат Сіваков Л. М. не приєднався до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, секретарем судового засідання здійснено дзвінок на номер телефона ОСОБА_1 , під час якого останнім повідомлено, що він не буде брати участь в судовому засіданні, проте причин такої неучасті не навів.

Розглянувши подане представником позивача адвокатом Крикуновим О. В. клопотання про відкладення підготовчого засідання, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки позивача під час розгляду цієї справи представляють два адвоката, один з яких не прибув у судове засідання без поважних причин.

ГПК України не встановлює обов`язкової участі одночасно усіх представників учасника справи в судовому засіданні, а суть участі декількох представників, на думку суду, полягає насамперед в можливості та забезпеченні безперервності процесу за відсутності одного з них шляхом взаємозаміни.

Третьою особою про причини неявки у судове засідання не повідомлялося.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання 25.04.2024 проводилось за відсутності позивача та третьої особи (їх представників).

У підготовчому засіданні 25.04.2024 суд розглянув заяви та клопотання сторін, які надійшли до його початку.

Щодо клопотання представника відповідача про проведення підготовчого засідання 11.04.2024 без його участі.

Суд залишив без розгляду вказане клопотання як таке, що вичерпало свою дію.

Щодо клопотань позивача про витребування доказів та про поновлення строку на його подання.

У поданому клопотанні позивач просить витребувати у Лосинівської селищної ради:

- копії протоколу засідання земельної комісії Лосинівської селищної ради та висновків комісії щодо рекомендацій про поновлення договорів оренди земельних ділянок ТОВ «Агрофірма «Лосинівська»;

- копії документів, які подавалися ТОВ «Агрофірма «Лосинівська» на сесію Лосинівської селищної ради для отримання земельних ділянок в оренду;

- копії протоколу засідання земельної комісії Лосинівської селищної ради та висновків комісії щодо рекомендацій про передачу в оренду земельних ділянок ФГ «Річфілд Агро»;

- копії документів, які подавалися ФГ «Річфілд Агро» на сесію Лосинівської селищної ради для отримання земельних ділянок в оренду;

- інформацію чи проводився конкурс на передачу в оренду земельних ділянок.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що ці докази необхідні для підтвердження підстави відмови позивачу у продовженні строку дії договорів оренди та передачі ФГ «Річфілд Агро» в оренду земельних ділянок на одній і тій самій сесії.

Представник позивача зазначає, що він звертався до відповідача з адвокатським запитом від 09.03.2024 щодо надання цих документів, однак станом на 20.03.2024 відповіді не отримав.

Також позивач просить поновити строк на подання клопотання про витребування доказів, посилаючись на те, що він лише 05.03.2024 отримав від відповідача відзив, у якому ним повідомлено про обставини звернення до відповідача орендарів з іншими пропозиціями і не на тих умовах, що були в договорах оренди з позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 80 ГПК України у разі неможливості самостійно надати докази позивач разом з поданням позовної заяви має право подати клопотання про витребування доказів судом. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) учасника справи, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. Норма про можливість поновлення процесуальних строків може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому ГПК України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як на підставу для поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів позивач посилається на доводи відповідача, викладені у відзиві.

Так, у відзиві на позов відповідач зазначив, що «до відповідача вже звертались з іншими пропозиціями і не на тих умовах, що були в договорах оренди».

Проте зазначене твердження відповідача має загальний, абстрактний характер і не містить конкретних обставин та переліку осіб, які звертались до нього з пропозиціями укласти договори оренди спірних земельних ділянок.

Натомість позивач у своїх клопотаннях безпосередньо посилається на участь у спірних взаємовідносинах саме третьої особи ФГ «Річфілд Агро», про що йому було вже відомо під час подання позову та про що ним вже зазначалось у позовній заяві.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позивач штучно створив і застосував умови для поновлення строку, а зазначені ним обставини не є об`єктивно непереборними та не пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Можливість вчасного подання позивачем клопотання про витребування доказів мала суб`єктивний характер, тобто залежала від його волевиявлення, а пропуск строку на подання такого клопотання викликаний пасивною поведінкою позивача.

У підготовчому засіданні 25.04.2024 суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів та про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Щодо письмових пояснень третьої особи.

У письмових поясненнях третя особа зазначила про отримання нею 01.04.2024 ухвали суду від 26.03.2024.

Разом з тим, як встановив суд, ухвала суду від 26.03.2024 була доставлена третій особі в її Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 28.03.2024 о 16:57, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, а повідомлення про доставлення копії цієї ухвали до Електронного кабінету третьої особи суд отримав 28.03.2024 о 17:09.

З урахуванням положень ч. 6 ст. 242 ГПК України, останнім днем для подання третьої особою письмових пояснень щодо позову є 03.04.2024.

05.04.2024 третя особа через підсистему «Електронний суд» подала до суду письмові пояснення щодо позову, тобто з пропуском строку встановленого для їх подання.

Заяви про поновлення пропущеного строку для подання письмових пояснень із зазначенням поважних причин його пропуску третьою особою суду не надано.

За приписами ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України суд залишив без розгляду письмові пояснення третьої особи щодо позову.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення 29 позачергової сесії 8 скликання від 21.11.2023 Лосинівської селищної ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості на нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї)» ФГ «Річфілд Агро».

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з вимогами ч 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною першою статті 122 та частиною першою статті 123 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. У двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частини друга, третя, шоста статті 123 ЗК України).

Рішення цих органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою, а в інших випадках - на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого, зокрема, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки в користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу (абзаци 3-5 частини першої статті 123 ЗК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикційної належності спору, предметом якого є оскарження рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, у постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Проект технічної документації земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту технічної документації щодо земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Конституційний Суд України в Рішенні від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що положення пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України в частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього Кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень.

Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №806/652/16, від 18.12.2019 у справі №160/4211/19, від 11.09.2019 у справі №924/174/18.

Як установлено матеріалами справи, позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення 29 позачергової сесії 8 скликання від 21.11.2023 Лосинівської селищної ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості на нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї)» ФГ «Річфілд Агро», оскільки вважає, що це рішення порушує його право на переважне поновлення договорів оренди землі.

Тобто на момент звернення позивача із цим позовом до суду у нього відсутнє право користування спірними земельними ділянками

При цьому в матеріалах справи немає жодних доказів, що свідчать про набуття ФГ «Річфілд Агро» права користування спірними земельними ділянками, а відповідач як письмово, так і усно пояснив, що договори оренди з ФГ «Річфілд Агро» не укладались у зв`язку з наявністю цього спору у суді.

Відтак суд доходить висновку, що правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією оспорюваного рішення, не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що спір про визнання недійсним та скасування рішення 29 позачергової сесії 8 скликання від 21.11.2023 Лосинівської селищної ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості на нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї)» ФГ «Річфілд Агро» має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2 ст. 231 ГПК України).

За наведених обставин, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення 29 позачергової сесії 8 скликання від 21.11.2023 Лосинівської селищної ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості на нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї)» ФГ «Річфілд Агро».

У підготовчому засіданні розглянуто питання, визначені ч. 1 ст. 177 та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

У судовому засіданні 25.04.2024 відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

Керуючись ст. 81, 120, 118, 119, 177, 182-185, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення 29 позачергової сесії 8 скликання від 21.11.2023 Лосинівської селищної ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості на нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї)» ФГ «Річфілд Агро».

2. Закрити підготовче провадження у справі.

3. Судове засідання з розгляду справи по суті призначити на 07.05.2024 о 10:20.

4. Повідомити учасників справи про те, що судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 07.05.2024 о 10:20 у приміщенні Господарського суду Чернігівської області за адресою: проспект Миру 20, м. Чернігів, 14000, зал судових засідань №306.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвалу в частині закриття провадження у справі може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 30.04.2024.

Суддя В. В. Шморгун