ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1014/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.

за участі секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Білоус Р.А. адвокат, ордер серії АМ №1054754 від 27.07.23р.

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Технологія"

до Hahn Voertuigentechniek B.V (Королівство Нідерландів, м. Еммен)

про стягнення 36000,00 євро

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області відповідно до ухвали від 04.08.2023 розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Технологія" до відповідача Hahn Voertuigentechniek B.V (Королівство Нідерландів, м. Еммен) про стягнення 36 000,00 євро за правилами загального позовного провадження, перше підготовче засідання призначено на 15.01.2024 о 12:00.

Одночасно суд зобов`язав позивача подати через діловодну службу Господарського суду Житомирської області у двох примірниках перекладені на англійську мову та нотаріально посвідчені документи: 1) позовну заяву від 27.07.2023 року; 2) ухвалу Господарського суду Житомирської області від 04.08.2023 року про відкриття провадження у справі №906/1014/23; 3) прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, короткий виклад документа, що підлягає врученню та вказав, що після надходження від позивача вищезазначених документів судом буде надіслано їх безпосередньо до компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів - Arrondissementsparket Den Haag, Afdeling executie, tav Ms. J. Booister, Postbus 20302, 2500 EH Den Haag, The Netherlands.

Господарський суд ухвалою від 14.08.2023 зупинив провадження у справі №906/1014/23 у зв`язку із зверненням із судовим дорученням про вручення виклику до суду та інших документів до компетентного органу компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів - Arrondissementsparket Den Haag, Afdeling executie, tav Ms. J. Booister, Postbus 20302, 2500 EH Den Haag, The Netherlands.

22.11.2023 до суду надійшло повідомлення від компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів про отримання запиту про допомогу.

Господарський суд ухвалою від 15.01.2024 поновив провадження у справі у справі та закрив підготовче провадження, призначив справу до розгляду по суті на 16.04.2024 о 11:00.

Одночасно суд ухвалив позивачу подати через діловодну службу Господарського суду Житомирської області у двох примірниках перекладені на англійську мову та нотаріально посвідчені документи: 1) ухвалу Господарського суду Житомирської області від 15.01.2024 року про закриття підготовчого провадження у справі №906/1014/23 та призначення її до розгляду по суті; 2) прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, короткий виклад документа, що підлягає врученню.

Господарський суд ухвалою від 23.01.2024 зупинив провадження у справі №906/1014/23 із зв`язку із зверненням із судовим дорученням про вручення виклику до суду та інших документів до компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів - Arrondissementsparket Den Haag, Afdeling executie, tav Ms. J. Booister, Postbus 20302, 2500 EH Den Haag, The Netherlands.

26.03.2024 до господарського суду поштовим зв`язком надійшов лист від 26.02.2024 від компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів.

03.04.2024 до господарського суду поштовим зв`язком надійшов лист від 01.03.2024 від компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів з додатками.

Господарський суд ухвалою від 16.04.2024 поновив провадження у справі та відклав розгляд справи по суті на 30.04.2024 о 15:30, одночасно зобов`язав позивача ТОВ "Нова-Технологія 1" здійснити офіційний переклад на українську мову документів, отриманих господарським судом, а саме: листа від компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів від 26.02.2024 (вх. г/с №4624/24 від 26.03.2024); оригіналу листа від компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів з додатками від 01.03.2024 (вх. г/с №5045/23 від 03.04.2024), а саме: лист від 01.03.2024, сертифікат (sertificаte), Akte van uitreiking з нотаріальним його підтвердженням.

25.04.2024 до суду позивач на виконання вимог ухвали суду від 16.04.2024 надав належним чином здійснені переклади на українську мову та нотаріально посвідчені переклади листа від компетентного органу Центрального органу Королівства Нідерландів від 26.02.2024 (вх. г/с №4624/24 від 26.03.2024) та оригіналу листа від компетентного органу Королівства Нідерландів з додатками від 01.03.2024 (вх. г/с №5045/23 від 03.04.2024).

Як вбачається із листа від компетентного органу Королівства Нідерландів від 26.02.2024 Державної прокуратури Нідерландів, у відповідь на лист від 09.02.2024 повідомлено про те, що запит на допомогу стосовно компанії Hahn Voertuigentechniek BV в Еммені було надіслано до прокуратури Північної Нідерландів 45216.

У листі компетентного органу Королівства Нідерландів від 01.03.2024 Державна прокуратура Нідерландів щодо запиту про надання допомоги зазначила про його виконання та надіслання необхідних документів.

Як вбачається із Підтвердження (Certificate) зазначено про те, що орган, що підписався нижче, має честь підтвердити відповідно до положень статті 6 Конвенції 1) що документ був вручений 17 листопада 2023 року Еммен, Бокслоотдварсвег 30 (Bokslootdwarsweg 30, Emmen); - одним із способів, передбачених в статті 5, зокрема, с) шляхом безпосередньої доставки адресату, який прийняв його добровільно - документи, зазначені в проханні, були вручені С. Ган (С.Hahn), складено в м. Гронінген, дата 04.01.2024.

До Підтвердження (Certificate) додано докази вручення 17.11.2023 кур`єром за адресою та місцем виконання Еммен, Бокслоотдварсвег 30 про доставку листа C.Hahn, на підтвердження отримання якого свідчить підпис одержувача.

Отже, суд констатує, що судове доручення виконано компетентним органом Королівства Нідердандів та відповідач - нерезидент України Hahn Voertuigentechniek B.V. (Bokslootdwarsweg 30, 7821 AV, Emmen, The Netherlands) (Королівство Нідерландів, м. Еммен) з 17.11.2023 обізнаний про наявність судового провадження у справі №906/1014/23.

Одним із основних принципів господарського судочинства є змагальність сторін. Суть зазначеного принципу розкривають норми ст. 13 ГПК України, згідно з якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Зокрема, право брати участь у судових засіданнях.

У пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення ЄСПЛ "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 N 54111/07).

У цьому контексті суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 08.11.2018 у справі "Созонов та інші проти України", в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. На національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

На підставі ч. 4 ст. 11 Кодексу суд застосовує практику ЄСПЛ як джерело права, зокрема, у справі «Осіпов проти України», де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

З урахуванням наведеного, в судовому засіданні 30.04.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-Технологія 1" звернулося з позовом до суду до відповідача - нерезидента України Hahn Voertuigentechniek B.V. (Bokslootdwarsweg 30, 7821 AV, Emmen, The Netherlands) (Королівство Нідерландів, м. Еммен) про стягнення 36 000, 00 євро (тут і надалі за текстом - Товариство, Постачальник).

В обгрунтування підстав поданого позову Товариство доводить, що згідно умов укладеного Контракту №02.03.2023 сторони домовилися про поставку рухомого майна в асортименті, відповідно до замовлення покупця, ціна на товар якого визначили в євро.

У позові Товариство доводить, що відповідно до умов Специфікації до Контракту №02.03.2023 від 02.03.2023 Постачальник мав поставити товар: JCB 4C, серійний номер: JCB4CХ4WCG2447007 2016 року випуску, вартістю 36000, 00 євро, умови поставки: ЕХW (The Netherland).

Товариство доводить, що ним, як покупцем, 03.03.2023 сплачено на банківський рахунок постачальника 36 000, 00 євро, однак 10.03.2023 експедитор Товариства прибувши до Постачальника на адресу завантаження Bokslootdwarsweg 30, 7821 AV, Emmen, The Netherlands, з метою отримання вантажу та здійснення його перевезення в Україну, не отримав через відсутність за даною адресою товару так і підприємства Постачальника.

Оскільки вимогу Товариства про здійснення поставки товару або повернення покупцеві коштів на суму 36 000, 00 євро залишено без задоволення, Товариство звернулося з позовом до суду в примусовому порядку про стягнення коштів за непоставлений товар.

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи на підставі ч.9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Технологія 1" (як Товариство, покупець) та Hahn Voertuigentechniek B.V. (Нідерданди) (як Постачальник) був укладений Контракт №02.03.2023 (тут і надалі за текстом - Контракт №02.03.2023), предметом якого було поставка рухомого майна в Асортименті, надалі по тексту "товар". Поставка товару здійснюється відповідно до замовлення Покупця. Кожне замовлення укладається у формі Специфікації, які є невід`ємною частиною цього Контракту. У кожній специфікації Сторони погоджують конкретний перелік товару та інші умови.

У п. 2.1. Контракту №02.03.2023 визначено, що валютою розрахунків є EUR.

Загальна вартість товару, що буде поставлятись по цьому Контракту, становить суму всіх специфікацій до даного Контракту (п. 2.2. Контракту №02.03.2023).

Оплата товару проводиться у формі 100% попередньої оплати вартості партії товару (п. 3.1. Контракту №02.03.2023).

Розрахунки здійснюються шляхом банківського переказу на суму кожної партії (п. 3.2. Контракту №02.03.2023).

Протягом 24 годин від дати відвантаження товару зі складу постачальника, постачальник повинен відправити ел. поштою або факсом інформацію про відвантаження: а) інвойс; б) специфікація; в) ЦМР. Повідомлення відправляється англійською або українською мовою (п. 4.1. Контракту №02.03.2023).

Постачальник товару: Hahn Voertuigentechniek (п. 5.5. Контракту №02.03.2023) (а.с. 8-11).

02.03.2023 сторони уклади Додаткову угоду до Контракту №02.03.22023 від 02.03.2023, відповідно до якої зазначили, що всі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути з цього Контракту або у зв`язку з ним, підлягають розгляду у суді за місцем реєстрації позивача, відповідно до правил провадження справ у цьому суді, рішенням якого є остаточними та обов`язковими для обох сторін (а.с. 14).

02.03.2023 сторони погодили Специфікацію до Контракту №02.03.2023 від 02.03.2023 в якій визначили товар:

- наменування/марка/модель: JCB 4CX; серійний номер - JCB4CX4WCG2447007; рік виготовлення: 2016; кількість: 1; ціна за одиницю EUR: 36, 000, 00 (а.с. 12).

Товариство 03.03.2023 здійснило оплату товару на суму 36 000 євро, про що свідчить платіжний документ №P230303983, проведений АТ "Перший український міжнародний банк" (а.с. 16).

07.03.2023 Товариство уклало Договір-заявку №0703-1-5 про надання послуг транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні з ФОП Книженко Р.С. для перевезення товару за маршрутом Нідерланди-Україна, адреса завантаження: Bokslootdwarsweg 30, 7821 AV, Emmen, The Netherlands, термін доставки до 17.03.2023 (а.с. 17-18).

25.05.2023 ФОП Книженко Р.С. у довідці повідомив про те, що при організації наданні транспортно-експедиційних послуг по організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні, водій експедитора Гриб Андрій 10.03.2023 прибув до Hahn Voertuigentechniek B.V. на адресу завантаження Bokslootdwarsweg 30, 7821 AV, Emmen, The Netherlands з метою отримання вантажу та здійснення його перевезення в Україну, однак вантаж отримати не зміг через відсутність за даною адресою як вантажу, так і підприємства вантажовідправника. Повідомив про те, що охорона території повідомила, що місцева поліція вивезла усе майно Hahn Voertuigentechniek B.V. з цієї адреси, у зв`язку з чим виконати умови Договору-заявки не виявилося можливим (а.с. 19).

Товариство 30.05.2023 надіслало поштовим зв`язком Постачальнику вимогу в якій вимагав здійснити поставку товару не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня отримання цієї вимоги або невідкладно повернути покупцеві кошти 36 000, 00 євро (а.с. 20-21).

Вказану вимогу Постачальник отримав 21.06.2023, про що свідчить трекінг відстеження відправлення (а.с. 22-25).

Зазначене зумовило звернутися Товариство з позовом до суду про примусове стягнення з нерезидента України Hahn Voertuigentechniek B.V. (Bokslootdwarsweg 30, 7821 AV, Emmen, The Netherlands) (Королівство Нідерландів, м. Еммен) коштів на суму 36 000, 00 євро за непоставлений товар.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Предметом цього спору є вимога позивача про наявність/відсутність підстав для стягнення заборгованості із нерезидента України за непоставлений товар за зовнішньоекономічним договором.

До господарського суду вправі звернутись кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17, у справі № 905/1926/16, у справі №569/17272/15-ц.

Згідно із статтею 5 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України "Про валюту і валютні операції".

Частиною третьою статті 7 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено, що зовнішньоекономічна діяльність в Україні здійснюється за допомогою, зокрема, угод, що укладаються між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності і які не суперечать законам України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України (ч. 4 ст. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність").

Відповідно до ч.1 ст. 377 ГК України зовнішньоекономічною діяльністю суб`єктів господарювання є господарська діяльність, яка в процесі її здійснення потребує перетинання митного кордону України майном, зазначеним у частині першій статті 139 цього Кодексу, та/або робочою силою.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 382 ГК України суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України. Форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами.

Суд констатує, що сторони спору у Додатковій угоді до Контракту №02.03.2023 від 02.03.2023 року погодили п. 7.5. Контракту в новій редакції та визначили, що всі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути з цього Контракту або у зв`язку з ним, підлягають розгляду в суді за місцем реєстрації позивача, відповідно до правил провадження справ у цьому суді, рішення якого є остаточними та обов`язковими для обох сторін.

Суд виснує, що укладений між сторонами Контракт від №02.03.2023 від 02.03.2023 є зовнішньоекономічним договором (контрактом) та як зовнішньоекономічний договір визначає права та обов`язки сторін спору.

Відповідно до ч. 2 ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від постачальника її передачі.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

Порядок та строки оплати товару у відносинах поставки врегульовують загальні норми ст.ст. 692 та 693 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи факт здійснення Товариством свого зобов`язання за Контрактом №02.03.2023 щодо сплати коштів за товар на суму 36 000, 00 євро, про що свідчить платіжний документ від 03.03.2023 за №Р230303983 проведений АТ "Перший український міжнародний банк".

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Щодо визначення договірних зобов`язань у валюті.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про валюту та валютні операції" від 21.06.2018 року за №2473-VIII фізичні та юридичні особи - резиденти вправі укладати угоди з нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами в іноземній валюті.

Суд констатує, що за умовами п. 2.1. Контракту №02.03.2023 від 02.03.2023 сторони погодили валюту розрахунків - EUR, тобто євро.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №14-134цс18 та 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

Не суперечить чинному законодавству також як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті за договорами поставки.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 19.03.2021 за №904/2073/19 зроблено висновок про те, що на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження усіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17 зазначено, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Отже, у разі обґрунтування заявленого позову посиланням на договірні відносини, розглядаючи спір, господарський суд перш за все має встановити правову природу договору з урахуванням якої визначити зміст спірних правовідносин, їх нормативне регулювання з наступним встановленням обсягу прав та обов`язків і моменту виникнення зобов`язання.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц).

З урахуванням наведеного, позовна вимоги про стягнення основного боргу в іноземній валюті - 36 000, 00 євро доведена та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частина 1 статті 14 ГПК України передбачає обов`язок господарського суду при здійсненні правосуддя керуватися принципом диспозитивності, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Принцип диспозитивності у господарському процесі, закріплений у статті 14 ГПК України, означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом (аналогічні правові висновки викладено ВС/КГС у постановах від 08.05.2018 у справі №922/1249/17, від 23.04.2019 у справі №911/1602/18, від 22.07.2021 у справі №910/18389/20).

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Позивач довів обґрунтованість позову. Відповідач правом участі у змагальному процесі не скористався.

Щодо розподілу судового збору

Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовною заявою до суду Товариство сплатило судовий збір в розмірі 21 846, 13 грн із заявленої до стягнення суми 36 000, 00 євро та який був визначений відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", зокрема. Станом на 27.07.2023 відповідно до офіційного сайту НБУ курс 1 гривні до євро складав 40, 4558, отже еквівалент 36 000, 00 євро склав 1 456 408, 80 грн (36 000, 00 х 40, 4558) х 1,5 :100 = 21 846, 13 грн.

За наслідками розгляду справи, на підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Hahn Voertuigentechniek B.V. (Bokslootdwarsweg 30, 7821 AV, Emmen, The Netherlands, company number (KVK) 80364497, vat number NL861648031B01) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Технологія 1" (вул. Покровська, 203-А, м. Житомир, 10031, ):

- 36 000, 00 євро основного боргу;

- 21846,13 грн судового збору, що еквівалентно 514, 06 євро станом на дату винесення рішення (30.04.2024). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 03.05.24

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- позивачу (Ел. суд) + на ел. пошту:

3- відповідачу (на ел. пошту)