ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. Справа№ 910/11285/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Прилєпов О.А.

від відповідача: Житченко О.В., Мамонов Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 (повний текст рішення складено та підписано 29.01.2024)

у справі №910/11285/23 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Електрична Компанія"

про стягнення 228 012 739,14 грн

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Електрична Компанія" про стягнення заборгованості в розмірі 172 261 720,48 грн, пені в розмірі 32 440 134,87 грн, 3% річних в розмірі 2 666 311,99 грн, інфляційних втрат в розмірі 8 619 369,52 грн, штрафу в розмірі 12 025 202,28 грн за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0264-02024.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/11285/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення обґрунтовано тим, що доданими до відзиву копіями платіжних доручень (інструкцій) такі доводи позивача були спростовані, а факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за спірний період з липня 2022 року по травень 2023 року не доведено. Зважаючи на наведені вище обставини суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 172 261 720,48 грн, а у зв`язку з відсутністю доказів прострочення відповідачем платежів, суд також відмовляє у задоволенні вимог про стягнення пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало апеляційну скаргу, в якій просило апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/11285/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Електрична Компанія" про стягнення коштів - задовольнити; рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/11285/23 скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Електрична Компанія" про стягнення заборгованості в розмірі 172 261 720,48 грн, пені в розмірі 32 440 134,87 грн, 3% річних в розмірі 2 666 311,99 грн, інфляційних втрат в розмірі 8 619 369,52 грн, штрафу в розмірі 12 025 202,28 грн - задовольнити в повному обсязі; судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга зокрема обґрунтована тим, що на думку відповідача місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні позову. Зокрема апелянт посилається на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0264-02024.

Представником відповідача через систему «Електронний суд» було подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просив суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/11285/23, розгляд призначено на 03.04.2024.

У судовому засіданні 03.04.2024 було оголошено перерву до 18.04.2024.

15.04.2023 через систему «Електронний суд» представником позивача було подано клопотання про поновлення строків для подання додаткових доказів та про прийняття і долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме доказів оплати відповідачем суми основного боргу.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши доводи представників апелянта, думку представників сторін, суд апеляційної інстанції відзначає наступне.

Відповідно до приписів частин 1 та 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи", і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями установленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

При цьому за імперативним приписом частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Судова колегія відзначає, що апелянтом, при зверненні до суду із відповідним клопотанням, не доведено суду апеляційної інстанції наявність об`єктивних обставин, які унеможливлювали своєчасне подання відповідних доказів до суду першої інстанції. Колегія суддів наголошує на відсутності таких критеріїв як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи" для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про поновлення строків для подання додаткових доказів, та про прийняття та доручення до матеріалів справи доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 01.01.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (як оператором системи передачі (ОСП)) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Електрична Компанія" (як користувачем) було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0264-02024 (далі також - договір) за умовами якого ОСП зобов`язується надати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга) відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору. Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

До вказаного договору сторони неодноразово укладали додаткові угоди, яким вносилися відповідні зміни.

Згідно з п. 3.1. договору, планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет.

Відповідно до п. 4.1. договору, для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді;

2) фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі

Планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби м`ясця, що передує розрахунковому місяцю.

У розділі 6 договору сторони погодили, що розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць. Користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП наступним чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору, відповідно до такого алгоритму:

2 платіж - до 10 числа розрахункового періоду;

3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - до 20 числа розрахункового періоду;

5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

Згідно з п. 5.5. договору, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідно до розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з Правилами ринку.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно).

Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноруч підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів та повертає їх ОСП.

Відповідно до п. 13.1. договору, договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то цей договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач стверджує, що в період з липня 2022 року по травень 2023 року він надав послуги відповідачу на загальну суму 178 202 071,54 грн. Однак, відповідач оплатив надані послуги лише частково на суму 5 940 351,06 грн, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 172 261 720,48 грн. Крім того, за прострочення оплати позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню в розмірі 32 440 134,87 грн, 3% річних в розмірі 2 666 311,99 грн, інфляційні втрати в розмірі 8 619 369,52 грн та штраф в розмірі 12 025 202,28 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не установлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України установлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як убачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, у спірний період з липня 2022 року по травень 2023 року позивач надав, а відповідач прийняв послуги за договором на загальну суму 178 202 071,54 грн, відповідно до наступних актів приймання-передачі послуги:

- від 31.07.2022 за липень 2022 року (з урахуванням акту коригування від 29.11.2022) на суму 18 809 226,10 грн;

- від 31.08.2022 за серпень 2022 року (з урахуванням акту коригування від 21.12.2022) на суму 20 021 223,82 грн;

- від 30.09.20222 за вересень 2022 року (з урахуванням акту коригування від 30.12.2022) на суму 17 462 357,44 грн;

- від 31.10.2022 за жовтень 2022 року з урахуванням акту коригування від 21.02.2023) на суму 12 653 137,00 грн;

- від 30.11.2022 за листопад 2022 року (з урахуванням акту коригування від 17.03.2023) на суму 12 531 360,29 грн;

- від 31.12.2022 за грудень 2022 року (з урахуванням акту коригування від 30.03.2023) на суму 12 973 709,11 грн;

- від 31.01.2023 за січень 2023 року (з урахуванням акту коригування від 21.04.2023) на суму 14 716 043,34 грн;

- від 28.02.2023 за лютий 2023 року (з урахуванням акту коригування від 18.05.2022) на суму 15 102 035,15 грн;

- від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 18 167 297,90 грн;

- від 30.04.2023 за квітень 2023року на суму 19 783 008,24 грн.

Також відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції було надані наступні платіжні доручення та платіжні інструкції, які свідчать про оплату отриманих послуг:

- № 84935/1 від 14.07.2022 на суму 11 493 243,03 грн;

- № 9474558/1 від 12.08.2022 на суму 18 139 212,35 грн;

- № 10573417/1 від 14.09.2022 на суму 20 028 146,71 грн;

- № 11615152/1 від 14.10.2022 на суму 18 048 228,02 грн;

- № 12705655/1 від 14.11.2022 на суму 13 233 053,59 грн;

- № 14043540/1 від 14.12.2022 на суму 12 667 368,11 грн;

- № 14011840/9 від 15.12.2022 на суму 341 910,00 грн;

- № 49543/1 від 13.01.2023 на суму 12 700 926,56 грн;

- № 1755432/1 від 14.02.2023 на суму 14 913 967,68 грн;

- № 2884738/1 від 14.03.2023 на суму 15 388 285,14 грн;

- № 3914257/1 від 14.04.2023 на суму 18 167 297,90 грн;

- № 479638/1 від 12.05.2023 на суму 19 783 008,24 грн;

- № 5733133/1 від 14.06.2023 на суму 15 982 673,15 грн,

Всього відповідачем було оплачено послуг на суму 190 887 320,48 грн.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який досі триває.

Відповідно до Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про ринок електричної енергії", Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", від 14.03.2022 № 133 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживача, Міністерство енергетики України видало Наказ від 13.04.2022 № 148 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.04.2022 за № 441/37777) "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану", яким затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану.

Вказаний наказ набув чинності з дня його опублікування 06.05.2022.

Пунктом 6 цього Положення передбачено, що за поданням оператора системи встановлюється статус "Переддефолтний" та "Дефолтний" для електропостачальників (крім ПУП або постачальника останньої надії) у випадку несплати послуг оператора системи, наданих у період дії воєнного стану, до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, з урахуванням постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду".

Як випливає з роз`яснення Міністерства енергетики України (лист від 10.05.2022 № 26/1.2-4.1-6132), норми Положення про особливості постачання електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану щодо встановлення статусу "Переддефолтний" або "Дефолтний" застосовуються лише у разі несплати електропостачальниками до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, послуг оператора системи у розмірі вартості послуг наданих саме у період дії воєнного стану, тобто, з моменту його введення - з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 та до моменту припинення або скасування.

Тобто нормативно-правовим актом Міненерго на період дії воєнного стану, установлено особливий порядок розрахунків, що відрізняється від порядку, установленого правилами ринку та договором на передачу електричної енергії.

Міністерством енергетики України на період дії воєнного стану в Україні змінено вид відповідальності за несплату послуг оператора системи, наданих під час дії воєнного стану, визначивши, що заборгованість за послуги з передачі електричної енергії у період з 24.02.2022 є підставою для набуття електропостачальником статусу "Переддефолтний" та "Дефолтний", тобто припинення права такого учасника ринку на господарську діяльність на ринку електричної енергії в цілому.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що у період липень 2022 - травень 2023 року відповідач повністю оплачував послуги з передачі електроенергії, вказував у платіжних дорученнях (інструкціях) період, за який здійснюється оплата. Заборгованість за послуги з передачі електричної енергії, що були отримані відповідачем з липня 2022 року по травень 2023 року, сплачені в повному обсязі.

За спірний період і на сьогодні ТОВ "ТЕК" не перебувало і не перебуває у статусі "Переддефолтний" та "Дефолтний", що підтверджує відсутність заборгованості за послуги з передачі електроенергії за спірний період липень 2022 - травень 2023 року

Твердження апелянта про те, що у відповідача була наявна заборгованість за договором й до спірного періоду з липня 2022 року по травень 2023 року не підтверджені належним засобами доказування.

Колегія суддів відзначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем було надано суду копії платіжних доручень (інструкцій) , які спростовують твердження апелянта про наявність у відповідача заборгованості за спірний період з липня 2022 року по травень 2023 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 172 261 720,48 грн.

З огляду на відмову у задоволенні основних позовних вимог у зв`язку з відсутністю доказів прострочення відповідачем платежів, у суду відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог про стягнення з відповідача пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних. В позові в цій частині також належить відмовити.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/11285/23, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/11285/23 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/11285/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/11285/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.05.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов