РІШЕННЯ

м. Київ

23.04.2024Справа № 910/2372/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Шатан Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу 910/2372/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мід Сервіс Груп» до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання недійсним правочину, за участю представника відповідача Пучки В.А.

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Відповідач в односторонньому порядку розірвав договір підряду, укладений з позивачем. Позивач просить визнати правочин з одностороннього розірвання договору недійсним. Стверджує, що неможливість виконання робіт за договором підряду стала наслідком невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по оплаті авансу на закупівлю матеріалів, а тому підстави для розірвання договору в односторонньому порядку відсутні.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 31.08.2022 між ПАТ «Укрнафта» (замовник) та ТОВ «Мід Сервіс Груп» (підрядник) укладено Договір підряду №06008/11440 від (далі Договір) за умовами якого підрядник за завданням замовника зобов`язався на свій ризик виконати вказані в п. 1.2. Договору роботи з поточного ремонту будівлі адміністративної інв. №56873 за адресою: вул. Промислова, 16, м. Долина, Івано-Франківська область, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити роботи на умовах, визначених Договором (п. 1.1. Договору).

2.2. Загальна вартість робіт за Договором становить 2 520 000, 00 грн з ПДВ (п. 2.1. Договору).

2.3. Відповідно до п. 2.2. Договору оплата вартості робіт здійснюється після отримання замовником примірника належним чином підписаного сторонами оригіналу Договору у такому порядку:

- авансовий платіж у розмірі 50% від вартості сировини та матеріалів, яка складає суму 709 009, 80 грн з ПДВ здійснюється замовником протягом 15 банківських днів з дати надання підрядником оригіналу банківської гарантії на суму авансового платежу з терміном дії такої гарантії на 30 календарних днів більше кінцевого терміну виконання робіт;

- решта в сумі 1 810 990, 320 грн з ПДВ по факту виконаних робіт на основі актів приймання виконаних будівельних робіт протягом 30 календарних днів.

2.4. Згідно з п. 3.1. Договору строк виконання робіт становить 180 (сто вісімдесят) календарних днів з дати отримання авансового платежу, передбаченого п. 2.5. Договору та закінчуючи датою підписання кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт.

2.5. Авансовий платіж, у розмірі 50% від вартості сировини та матеріалів, яка складає 709 009,08 грн здійснюється замовником протягом 15 банківських днів з дати надання підрядником оригіналу банківської гарантії на суму авансового платежу з терміном дії такої гарантії на 30 календарних днів більше від кінцевого терміну виконання робіт (п. 2.5. Договору).

2.6. Відповідно до п. 14.1. Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 12 місяців, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

2.7. 05.09.2022 позивачем направлено на електронну адресу відповідача, яка зазначена в п. 13.1.1. Договору, гарантію повернення авансового платежу № 3928-22 (банківську гарантію).

2.8. ТОВ «Мід Сервіс Груп» не надало оригінал банківської гарантії авансового платежу. При цьому, листом від 07.06.2023 №1-06 ТОВ «Мід Сервіс Груп» повідомило ПАТ «Укрнафта» про готовність приступити до виконання робіт за Договором протягом 3(трьох) днів після отримання авансового платежу відповідно до абзацу другого п. 2.5. Договору.

2.9 13.06.2023 ПАТ «Укрнафта» перерахувало на користь ТОВ «Мід Сервіс Груп» 709 009, 80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №29786УГ23 з призначенням платежу «Аванс 50% (від варт матеріалів) ремонт будівлі. Інв.№56873ГТС Дол. Зг. Дог. №06008/11440 від 31.08.22».

2.10. Оскільки авансовий платіж було сплачено відповідачем 13.06.2023, позивач, у відповідності до п. 3.1. Договору, зобов`язаний був виконати роботи за Договором у строк до 11.12.2023. Проте, позивач після отримання від відповідача авансового платежу так і не приступив до виконання робіт за Договором.

2.11. 15.09.2023 ПАТ «Укрнафта» звернулось до ТОВ «Мід Сервіс Груп» із вимогою негайно приступити до виконання робіт за Договором. Зазначена вимога була отримана відповідачем 22.09.2023 (згідно даних трекінгу поштового відправлення №493 АТ «Укрпошта»), проте, ТОВ «Мід Сервіс Груп» так і не приступило до виконання робіт за Договором.

2.12. Користуючись своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 849 ЦК України, ПАТ «Укрнафта», листом від 13.10.2023 №01/01/20/03-02/01/6466 (далі повідомлення), повідомило ТОВ «Мід Сервіс Груп» про односторонню відмову від Договору підряду №06008/11440 від 31.08.2022 та вимагало у строк протягом 7 днів з моменту отримання цього повідомлення повернути ПАТ «Укрнафта» авансовий платіж у розмірі 709 009,80 грн.

2.13. Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 18.04.2024 у справі №926/5045/23 стягнуто з ТОВ «МІД СЕРВІС ГРУП» на користь ПАТ «Укрнафта» грошові кошти (аванс за Договором) в сумі 709 009,80 грн.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА

3.1. Предметом позову позивача є визнання недійсним правочину, що оформлений повідомленням №01/01/20/03- 02/01/6466 від 13.10.2023 про відмову від договору підряду №06008/11440 від 31.08.2022, яке складено ПАТ "Укрнафта" щодо одностороннього розірвання договору підряду №06008/11440 від 31.08.2022, укладеного між ПАТ "Укрнафта" та ТОВ «Мід Сервіс Груп».

3.2. Юридичними підставами позову є статті 203, 215, 651 ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову є:

1) неможливість виконання позивачем робіт стала наслідком невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по оплаті авансу на закупівлю матеріалів (Відповідач здійснив авансовий платіж у розмірі 709 009,80 грн на рахунок позивача лише 13.06.2023, тобто з порушенням строку більш ніж на 9 місяців). Наслідком прострочення боржника, стало прострочення кредитора. Невиконання позивачем робіт сталося з вини відповідача;

2) позивач приступив до виконання робіт, що підтверджується актом КБ-2 та довідкою КБ-3 за листопад 2022 року, і які були направлені контактній особі відповідача;

3) строк Договору сплив 31.08.2023, адже Договір був укладений строком на 12 місяців. Відповідно, станом на момент звернення 13.10.2023 відповідача з повідомленням, Договір був припиненим з 31.08.2023. Тому у такому разі розірвання Договору на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України є неможливим;

4) вчинений відповідачем правочин щодо одностороннього розірвання Договору підлягає визнанню недійсним на підставі ч.1 ст.215 ЦК України, як такий, що не відповідає ч.1 ст. 203 ЦК України, оскільки його зміст суперечить положенням ЦК України

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач проти задоволення позову заперечує. Стверджує, що:

1) обов`язок здійснити авансовий платіж у строк протягом 15 банківських днів виникає у відповідача лише за умови надання позивачем оригіналу банківської гарантії. Водночас, ТОВ «Мід Сервіс Груп» не надавало ПАТ «Укрнафта» оригінал банківської гарантії, а отже і твердження про те, що відповідач здійснив авансовий платіж у розмірі 709 009,80 грн на рахунок позивача з порушенням строку більш ніж на 9 місяців є помилковим та не відповідає дійсності;

2) оскільки авансовий платіж було сплачено відповідачем 13.06.2023, позивач, у відповідності до п. 3.1. Договору, зобов`язаний був виконати роботи за Договором у строк до 11.12.2023;

3) на момент надсилання повідомлення (13.10.2023), укладений між сторонами Договір діяв, оскільки існувало невиконане зобов`язання позивача перед відповідачем;

4) позивач не зазначає, яке саме його право порушене у зв`язку із надсиланням оскаржуваного повідомлення.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено сторонам строк на подання заяв по суті спору.

5.2. У підготовчому засіданні 09.04.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу до судового розгляду по суті.

5.3. У судовому засіданні 23.04.2024, відповідно до положень ст. 233, 240 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5.4. Оцінка діям відповідача по перерахуванню авансового платежу за відсутності оригіналу банківської гарантії буде надана судом в процесуальному документі, постановленому у відповідності до положень ст. 246 ГПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. Згідно з предметом позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, а також з урахуванням заперечень відповідача проти цих вимог, перелік обставин, які є предметом доказування у справі, складають обставини, які дають відповіді на такі ключові питання:

1) Чи є лист-повідомлення правочином ?

2) Чи є неправомірним одностороннє розірвання Договору відповідачем?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДПОВІДНІСТЬ ОСПОРЮВАНОГО ПОВІДОМЛЕННЯ ПРАВОЧИНУ.

7.1. Відповідно до приписів статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

7.2. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

7.3. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (частина третя статті 615 ЦК України).

7.4. Отже, у даному випадку оспорюване повідомлення відповідача є одностороннім правочином, оскільки тягне за собою розірвання Договору в односторонньому порядку та впливає на права та обов`язки сторін.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПРАВОМІРНІСТЬ ОДНОСТОРОННЬОГО РОЗІРВАННЯ ДОГОВОРУ ВІДПОВІДАЧЕМ.

8.1. Листом-повідомленням від 13.10.2023 №01/01/20/03-02/01/6466 відповідач вчинив правочин одностороннього розірвання Договору підряду.

8.2. Суд вважає, що зазначений правочин є таким, що відповідає вимогам закону.

8.3. Підставою недійсності правочину відповідно до статті 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

8.4. Статтею 203 ЦК України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

8.5. Так, частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

8.6. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору (стаття 525 ЦК України).

8.7. Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

8.8. Укладений між сторонами Договір є Договором підряду, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення глави 61 ЦК України «Підряд».

8.9. Підставою для розірвання Договору підряду відповідач в оскаржуваному повідомленні зазначає ч. 2 ст. 849 ЦК України - якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

8.10. Пунктом 2.5. Договору передбачалось, що авансовий платіж, у розмірі 50% від вартості сировини та матеріалів, яка складає 709 009,08 грн, здійснюється замовником протягом 15 банківських днів з дати надання підрядником оригіналу банківської гарантії на суму авансового платежу з терміном дії такої гарантії на 30 календарних днів більше від кінцевого терміну виконання робіт.

8.11. Згідно з п. 3.1. Договору, строк виконання робіт становить 180 (сто вісімдесят) календарних днів з дати отримання авансового платежу, передбаченого п. 2.5. цього Договору та закінчуючи датою підписання кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт.

8.12. 13.06.2023 ПАТ «Укрнафта» сплатила на рахунок ТОВ «Мід Сервіс Груп» авансовий платіж у розмірі 709009,80 грн.

8.13. Авансовий платіж сплачено за відсутності оригіналу банківської гарантії, при цьому матеріалами справи підтверджується (скріншот з електронної пошти), що 05.09.2022 року позивач направив на електронну адресу відповідача, яка зазначена в п. 13.1.1. Договору, гарантію повернення авансового платежу № 3928-22 (банківську гарантію).

8.14. Відповідно до висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (пункт 55 постанови). Принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації їхніх прав і передбаченого договором та/або законом виконання їхніх обов`язків (пункт 60 постанови). Введення у цивільне законодавство принципу добросовісності є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного (пункт 61 постанови).

8.15. Згідно з висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 16.02.2022 у справі № 914/1954/20, суди мають враховувати принцип добросовісності - стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина заборони суперечливої поведінки, в основі якої лежить принцип добросовісності, базується на римській максимі: ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, та, що не відповідає попереднім заявам або поведінці однієї сторони, за умови, що інша розумно на них покладається.

8.16. За змістом частини другої статті 13 Цивільного кодексу України недобросовісна поведінка однієї особи, яка полягає у вчиненні дій, що можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом. Сутність зловживання правом полягає у недобросовісному вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, зокрема всупереч меті останнього. Заборона зловживання правом по суті випливає з властивості рівнозваженості, закладеної у принципі юридичної рівності учасників цивільних правовідносин. За змістом приписів Цивільного кодексу України поняття "добросовісність" ототожнюється з поняттям "безвинність", а "недобросовісність" - з виною. За діяння, якими завдано шкоду внаслідок недобросовісної поведінки, може наступати відповідальність (наприклад, на підставі частини третьої статті 39 Цивільного кодексу України). Оскільки настання відповідальності, за загальним правилом, пов`язується з виною, то такі діяння є винними (див. висновок сформульований Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.09.2020 у справі № 311/2145/19).

8.17. У постанові від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17 Верховний Суд вказав, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

8.18. Таким чином, поведінка та дії управнених та зобов`язаних сторін (позивача та відповідача) повинні відповідати принципу добросовісності та сутності чесної ділової практики, будуватися на взаємоповазі та дотриманні інтересів усіх учасників цих відносин.

8.19. Листом від №1-06 від 07.06.2023 позивач повідомив відповідача про те, що ТОВ «Мід Сервіс Груп» готове приступити до виконання робіт відповідно до Договору №06008/11440 від 31.08.2022 протягом 3 (трьох) днів після отримання авансового платежу відповідно до абзацу другого п. 2.5. у розмірі 709 009, 80 грн та здійснення подальших розрахунків за виконані роботи. В свою чергу ТОВ «Мід Сервіс Груп» гарантувало, що у здійснення вказаного вище авансового платежу підприємство протягом 3-х календарних днів приступить до робіт вчасно та якісно.

8.20. Враховуючи попередню поведінку сторін Договору, принцип добросовісності в сукупності з обставинами перерахування 13.06.2023 відповідачем позивачеві авансового платежу у розмірі 709 009, 80 грн, враховуючи запевнення позивача приступить до виконання робіт вчасно та якісно, позивач, у відповідності до п. 3.1. Договору, зобов`язаний був виконати роботи за Договором у строк до 11.12.2023.

8.21. Проте, позивач після отримання від відповідача авансового платежу так і не приступив до виконання робіт за Договором. Роботи у строк до 11.12.2023 виконані не були. Докази виконання робіт за Договором у матеріалах справи відсутні.

8.22. Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

8.23. Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про те, що позивачем розпочато та виконуються роботи за Договором підряду після отримання авансового платежу. Позивач не надав доказів, які свідчать про неможливість застосування положень ч. 2 ст. 849 ЦК України як і не довів, що зміст оскаржуваного правочину суперечить вимогам закону. А отже, відповідач правомірно на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України скористався своїм правом на одностороннє розірвання договору підряду.

8.24. Твердження позивача про виконані ним за листопад 2022 року роботи на суму 37 705,20 грн суд відхиляє, оскільки такі роботи позивач почав виконувати на власний ризик, тобто, до отримання авансового платежу в той час, коли умовами пункту 3.1. Договору позивач повинен приступати до виконання робіт з дати отримання авансового платежу. В контексті даного доводу позивача суд звертає увагу на статтю 42 ГК України якою передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Крім того, матеріали справи не містять первинних документів, які підтверджують реальну вартість матеріалів, якими виконано, як стверджує позивач, роботи на суму 37 705,20 грн за листопад 2022 року.

8.25. Твердження позивача про те, що на момент надсилання оскаржуваного повідомлення Договір не був діючим суд відхиляє, оскільки на момент надсилання повідомлення (13.10.2023), існувало невиконане зобов`язання позивача перед відповідачем, щодо виконання підрядних робіт щонайменше на суму авансового платежу 709 009, 80 грн, і яке позивач зобов`язаний був виконати у строк до 11.12.2023. Зобов`язання, яке існувало на момент дії договору, однак лишилось невиконаним, підлягає виконанню незалежно від того, що термін дії договору закінчився (Постанова КГС ВС від 19.03.2019 у справі №916/626/18 та від 04.05.2018 у справі №927/333/17).

8.26. Інші викладені сторонами аргументи та доводи є недоречними, не стосуються обставин, які є предметом доказування у справі, та не здатні вплинути на рішення.

8.27. З огляду на викладене, підстави для визнання листа-повідомлення недійсним відсутні.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДМОВУ У ЗАДОВОЛЕННІ ПОЗОВУ.

9.1. Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку що позивач не довів наявність обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочину (статті 203 та 215 ЦК України), що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог.

10. СУДОВІ ВИТРАТИ.

10.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн у даній справі залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Відмовити у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Мід Сервіс Груп» до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання правочину недійсним повністю.

2.Судові витрати залишити за позивачем

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.05.2024.

Суддя Ігор Курдельчук