УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

29.04.2024Справа № 910/4948/24

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Прокопенко Анни Сергіївни про забезпечення позову до подання позову, особи, які можуть отримати статус учасника справи, позивач - фізична особа-підприємець Прокопенко Анна Сергіївна, відповідач - фізична особа-підприємець Будз Наталія Іванівна, без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року фізична особа-підприємець Прокопенко Анна Сергіївна звернулась до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову (до подання позову) шляхом заборони фізичній особі-підприємцю Будз Наталії Іванівні (особисто або через своїх представників), вчиняти щодо ФОП Прокопенко Анни Сергіївни (особисто або через її уповноважених представників), будь-які дії з метою звільнення орендованого ФОП Прокопенко Анною Сергіївною нежитлового приміщення (приміщення магазину) №432, загальною площею 51,8 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 10, (далі - спірне нежитлове приміщення) для подальшого передання його ФОП Будз Наталією Іванівною в оренду іншому орендарю.

Заява обґрунтована тим, що 15.07.2022 між ФОП Будз Наталією Іванівною (далі - Орендодавець) та ФОП Деркачовим Антоном Андрійовичем (далі - Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення (далі - Договір оренди). 10.04.2023 між ФОП Будз Наталією Іванівною, ФОП Деркачовим Антоном Андрійовичем та ФОП Прокопенко Анною Сергіївною (Новий орендар) укладено Договір про заміну сторони у Договорі оренди, відповідно до якого ФОП Прокопенко Анна Сергіївна прийняла на себе всі права та обов`язки орендаря за Договором оренди. Заявник зазначає, що представник ФОП Будз Наталії Іванівни пред`явив в усній формі вимогу про звільнення ФОП Прокопенко Анною Сергіївною орендованого нежитлового приміщення до 30.04.2024 та в супроводі невідомих чоловіків погрожували представнику ФОП Прокопенко Анни Сергіївни звільнити орендоване приміщення. Так, заявник зазначає, що існує реальна загроза, що у випадку задоволення судом поданого заявником позову та до моменту набрання законної сили рішення суду, ФОП Будз Наталія Іванівна (особисто або через свої уповноважених представників) може силовим шляхом примусити заявника звільнити орендоване нежитлове приміщення. Заявник вказує, що має намір звернутися до суду за захистом оспорюваних прав та інтересів позивача. Предметом позову буде визнання незаконними будь-яких дій ФОП Будз Наталії Іванівни щодо ФОП Прокопенко Анни Сергіївни метою яких є звільнення заявником орендованого нежитлового приміщення для подальшого передання його іншому орендарю.

Розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Прокопенко Анни Сергіївни про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч.11 ст.137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи вимоги частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, необхідно з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та суд не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони фізичній особі-підприємцю Будз Наталії Іванівні (особисто або через своїх представників), вчиняти щодо ФОП Прокопенко Анни Сергіївни (особисто або через її уповноважених представників), будь-які дії з метою звільнення орендованого ФОП Прокопенко Анною Сергіївною нежитлового приміщення (приміщення магазину) № НОМЕР_1 , загальною площею 51,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , (далі - спірне нежитлове приміщення) для подальшого передання його ФОП Будз Наталією Іванівною в оренду іншому орендарю, за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог з якими заявник має намір звернутися до суду, тоді як спір не вирішується по суті.

Крім того, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що на думку останнього існує загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до ускладнення або неможливості виконання майбутнього рішення суду, у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником на підтвердження викладених обставин надано копію Довідки Дарницького УП ГУНП у м. Києві про результати розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та скаргу щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про наміри вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи після звернення до суду заявником не надано.

Тобто, саме лише посилання заявника на те, що у випадку задоволення судом поданого заявником позову та до моменту набрання законної сили рішення суду ФОП Будз Наталія Іванівна (особисто або через свої уповноважених представників) може силовим шляхом примусити заявника звільнити орендоване нежитлове приміщення, є припущенням заявником та не може бути самостійною та достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи унеможливити виконання рішення чи ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1514 грн за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - фізичну особу-підприємця Прокопенко Анну Сергіївну.

Керуючись ст.ст.136, 137, 138-140 та ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю Прокопенко Анні Сергіївні в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 29.04.2024.

Суддя Я.В. Маринченко