ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.04.2024м. СумиСправа № 920/187/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/187/24

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

(вул.. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, )

в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

АТ "Укрзалізниця" (пр.-т. Повітрофлотський, 11/15, м. Київ,

03049, код ЄДРПОУ ВП: 40081347)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський

машинобудівний дослідно-експериментальний завод "ТЕМП"

(вул. Січова, 80, м. Лебедин, Сумська область, 42202,

)

про стягнення 264 600 грн 00 коп.,

Суть спору. 20.02.2024 позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 264 600 грн 00 коп. штрафу за неналежне виконання зобов`язань за Договором поставки від 17.08.2023 № ЦЗВ-03-03323-01; а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024, справу № 920/187/24 призначено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 21.02.2024 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви та зазначено спосіб усунення недоліків.

22.02.2024 позивачем надано через систему «Електронний суд» заяву від 22.02.2024, б/н (вх.№ 533 від 22.02.2024) про усунення недоліків позовної заяви та відповідні докази в підтвердження.

Ухвалою суду від 26.02.2024 відкрито провадження у справі № 920/187/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

19.03.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду відзив від 18.03.2024, б/н (вх.№808) на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та просить суд відмовити Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" у задоволенні позову.

25.03.2024 через систему «Електронний суд» позивачем надано до суду відповідь від 25.03.2024, б/н (вх.№877) на відзив на позовну заяву, згідно з положеннями якої позивач заперечує проти тверджень відповідача, висловлених у відзиві, вказуючи на їх необґрунтованість.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

Між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця» в особі філії «ЦЗВ» АТ «Укрзалізниця», Покупець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лебединський машинобудівний дослід експериментальний завод «ТЕМП» (далі - ТОВ «Лебединський МБДЕ Завод «ТЕМП», Постачальник, Відповідач) укладено Договір поставки № ЦЗВ-03323-01 від 17.08.2023 (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити та передати у власність Покупцю частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху (запасні частини до автогальмівного обладнання (далі Товар), а Покупець прийняти та оплатити Товар, найменування, марка кількість якої вказується в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору на умовах, які викладені у цьому Договорі.

Згідно з пунктом 4.2. Договору поставка Товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки Покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Покупця до приймання Товару.

Строк поставки Товару - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки Покупцем.

Відповідно до пункту 4.5. Договору Сторони врегулювали, що рознарядка Покупця на Товар направляється ним Постачальнику в один з таких способів:

- на поштову адресу Постачальника, зазначену в цьому Договорі (листом оголошеною цінністю та описом вкладення і повідомленням про вручення);

- вручається уповноваженому представнику Постачальника під розпис;

- шляхом відправлення на електронну адресу Постачальника (зазначену в цьому Договорі) сканкопії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим Постачальником з дати його направлення Покупцем на електронну адресу Постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення Покупця.

Відповідно до тверджень Позивача на виконання умов пункту 4.2. Договору, 16.11.2023 року ним було направлено Рознарядку №ЦЗВ-20/4423 від 15.11.2023 (далі - Рознарядка) на відвантаження Товару на суму 1 764 000,00 з ПДВ на електронну адресу Відповідача.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що електронна адреса (ІНФОРМАЦІЯ_1), на яку Позивачем було направлено Рознарядку (а.с. 28), не зазначена у Договорі та не є офіційною електронною адресою Відповідача згідно з умовами розділу 19 Договору, відповідно до положень якого електронною адресою ТОВ «Лебединський МБДЕ Завод «ТЕМП» є . (а.с. 23).

Таким чином, враховуючи викладене вище, направлення Позивачем Рознарядки на електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_1) не є належним доказом отримання такої Рознарядки Відповідачем.

Разом з тим, 16.11.2023 Позивачем відповідно до умов Договору направлено Рознарядку на відвантаження Товару на суму 1 764 000,00 з ПДВ, зокрема, й на поштову адресу Відповідача, а саме: вул. Січова, 80, м. Лебедин, Сумська область, 42202.

Зазначена Рознарядка відправлена Позивачем цінним листом з описом вкладення у відправлення УЕ та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за трек-номером 810 АТ «Укрпошта» (а.с. 29-31).

Водночас, під час розгляду справи судом було встановлено розбіжності в поданих сторонами доказах, а саме: щодо дати отримання уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод "ТЕМП" поштової кореспонденції від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" за трек-номером 810. Так, відповідно до інформації з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання за трек-номером 810 та відмітки в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу поштове відправлення було вручено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод "ТЕМП" 20.11.2023. Тоді як, згідно з Листом №.0.3049 від 29.01.2024 наданого керівником відділення №42202 АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 у відповідь на Адвокатський запит №29-01/24-07 від 29.11.2024 датою вручення поштового відправлення за накладною №810 є 30.11.2023.

З метою встановлення точної дати отримання уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод "ТЕМП" поштової кореспонденції від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" за трек-номером 810 судом було направлено відповідний запит від 19.04.2024, №920/187/24/2177/24 до Акціонерного товариства «Укрпошта» (вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001) з проханням надати письмові пояснення щодо вищевказаної розбіжності.

29.04.2024 через електронну пошту Акціонерним товариством «Укрпошта» надано до суду лист-відповідь «Про пересилання поштового відправлення Укрпошта Експрес №810» від 29.04.2024, №1.10.004.-11371-24, відповідно до змісту якого вказує на те, що за повідомленням відповідального підрозділу Укрпошти, поштове відправлення Укрпошта Експрес №810 від 16.11.2023 року на адресу ТОВ «Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод «ТЕМП» (до відділення, м. Лебедин, Сумська обл., 42202) надійшло до відділення 42202 Лебедин 20.11.2023 року та в той же день помилково була створена подія вручення. Вищевказане поштове відправлення вручене начальнику цеху Товариства 30.11.2023 року під підпис.

Згідно з пунктом 4.6. Договору датою поставки Товару вважається дата підписання Сторонами Акта прийому-передачі та/або видаткової накладної.

Поставка Відповідачем товару на суму 1 764 000 грн 00 коп. підтверджується товаро-транспортною накладною від 14.12.2023 № Р14/1 (підписано зі сторони Позивача 18.12.2023) (а.с.32), товаро-транспортною накладною від 28.12.2023 № Р28 (підписано зі сторони Позивача 29.12.2023) (а.с.33) та видатковою накладною від 14.12.2023 № 73 (підписано зі сторони Позивача 18.12.2023) (а.с.34), видатковою накладною від 28.12.2023 № 80 (підписано зі сторони Позивача 29.12.2023) (а.с.35).

Підпунктом 9.3.1. пункту 9.3. розділу 9 Договору передбачено, що при порушенні строків постачання Постачальник оплачує Покупцю штраф у розмірі 15 (п`ятнадцять) % від вартості непоставленого в строк Товару на умовах, передбачених п. 4.2. цього Договору, а за прострочення понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1 (нуль цілих, одна десята) % від вартості непоставленого в строк Товару за кожен день прострочення.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує на те, що Відповідачем поставлено Товар з простроченням строку, обумовленого Договором (тим самим порушено вимоги пунктів 1.1. та 4.2 Договору), у зв`язку з чим Позивачем Відповідачу нараховано штраф за неналежне виконання зобов`язань за Договором в сумі 264 600 грн 00 коп. та з метою досудового врегулювання спору у відповідності до умов розділу 13 Договору, направлено претензію від 18.01.2024 № ЦЗВ-20/247 з вимогою сплати суму штрафу на поточний рахунок АТ «Укрзалізниця» в особі філії «ЦЗВ».

30.01.2024 Позивачем від Відповідача отримано відповідь від 29.01.2024 № 068 на претензію, якою в задоволенні останньої відмовлено.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що поштове відправлення Укрпошта Експрес №810 від 16.11.2023 року надіслане Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на адресу ТОВ «Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод «ТЕМП» (до відділення, м. Лебедин, Сумська обл., 42202) було отримане уповноваженим представником останнього - Заєць О. В. 30.11.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, датою початку перебігу строку надання послуг згідно з Договором поставки № ЦЗВ-03323-01 від 17.08.2023 є 01.12.2023 року.

Строк поставки Товару - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки Покупцем (пункт 4.2. Договору).

Таким чином, кінцевою датою зобов`язання за Договором поставки № ЦЗВ-03323-01 від 17.08.2023 є 30.12.2023 року.

У відповідності до пункту 4.6. Договору датою поставки Товару є дата підписання видаткової накладної від 14.12.2023 № 73 (підписано уповноваженою особою зі сторони Позивача 18.12.2023), видатковою накладною від 28.12.2023 № 80 (підписано уповноваженою особою зі сторони Позивача 29.12.2023).

Отже, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується вищезазначеними доказами, Позивачем було отримано Товар за Договором поставки - 18.12.2023 року та 29.12.2023 року. Як наслідок, умови Договору щодо поставки належної кількості Товару належної якості Відповідачем виконані в повному обсязі в установлений Договором строк.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача штрафу в сумі 264 600 грн 00 коп. за неналежне виконання зобов`язань за Договором поставки № ЦЗВ-03323-01 від 17.08.2023.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи в сукупності всі обставини страви, подані докази та норми права, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ч. 1 ст. 130, ст. 232, 233, 236 238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення направити сторонам у справі.

3. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.05.2024.

Суддя С.В. Заєць