ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

01.05.2024м. ХарківСправа № 922/1487/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення 54 516,03 грн

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта", м. Київ
боржник Фізична особа-підприємець Варганич Олексій Сергійович, м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Варганич Олексія Сергійовича заборгованості в розмірі 54 516,03 грн.

Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

На підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує надання боржнику послуг з перевезення, надані наступні документи: рахунки-фактури та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які не підписано з боку боржника, а відтак вимоги за заявою про видачу судового наказу не мають ознак безспірності у розумінні ч. 1 ст. 12 ГПК України.

Отже, з наданих заявником доказів не вбачається безспірності вимог, виникнення або порушення права грошової вимоги за договором в заявленому розмірі.

Тобто, ГПК України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Оскільки наказне провадження є документарним, ця специфічна форма захисту вимагає і особливостей документальних доказів: 1) докази мають бути безспірними: вони повинні свідчити про безспірність стягнення і відсутність потреби у їх дослідженні. Тобто ознака документарності наказного провадження підтверджує те, що йдеться про очевидність та переконливість доказів з боку стягувача; 2) докази мають бути лише письмовими; 3) докази мають підтверджувати не лише факт виникнення права вимоги стягувача, але і розмір обов`язків боржника; 4) відсутність публічного дослідження доказів (ця ознака зумовлена відсутністю у наказному провадженні судового засідання як такого); 5) особливості моменту початку і закінчення процесу доказування для суб`єктів.

Характер і кількість письмових документів впливають безпосередньо на встановлення судом наявності спору про право, який є підставою для відмови у задоволення заяви про видачу судового наказу. Таке питання вирішується суддею у кожному конкретному випадку, враховуючи характер та обґрунтованість заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору, як підставу для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Отже, заявником не надано суду доказів існування в нього безумовного права на стягнення заборгованості саме в заявленому розмірі.

Крім того, загальна вартість наданих послуг за актами приймання-передачі робіт (надання послуг), наданих до заяви, становить 54 696,03 грн, в той час як заявником заявлено до стягнення 54 516,03 грн.

Таким чином, заявником документально не підтверджено наявність заявленої до стягнення суми заборгованості.

Крім того, ТОВ "Нова Пошта" у якості доказів направлення боржнику рахунків-фактур та актів приймання-передачі робіт (надання послуг) надані копії поштової накладної фіскального чеку та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, з поданих документів не можливо встановити, що вказаним поштовим відправленням боржнику направлялись саме рахунки-фактури та акти приймання-передачі робіт (надання послуг).

За приписами пункту 8 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити ТОВ "Нова Пошта" у видачі судового наказу про стягнення з ФОП Варганич О.С. заборгованості у розмірі 54 516,03 грн.

Згідно з частиною першою статті 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 12, 76, 148, 152, 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Варганич Олексія Сергійовича заборгованості в розмірі 54 516,03 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала підписана 01 травня 2024 року.

СуддяПогорелова О.В.