ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30.04.2024 р. Справа № 914/1087/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б., розглянувши матеріали позовної заяви: Приватного підприємства «Ілона-Транс», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго», м.Львів

про стягнення заборгованості. Ціна позову: 2446295,04 грн.

Встановив:

Приватне підприємство «Ілона-Транс» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №22-04-2020 від 15.04.2020 у розмірі 2446295,04 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

18.10.2023 введено в дію Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 № 3200-IX, яким внесено зміни, зокрема, до положень Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Крім цього, п. 4 ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Проте, позивачем подано позовну заяву в письмовій формі через канцелярію суду, а не через електронний кабінет.

Відповідно до п.2, ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивач не зазначив у позовній заяві та не надав доказів реєстрації свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Окрім того, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 04.03.2024 офіційною адресою зареєстрованого місцезнаходження Позивача, Приватного підприємства «Ілона-Транс», є адреса: 79057, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, буд.123, кв.6, однак позивачем у позовній заяві зазначено адресу місцезнаходження Позивача - 79057, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, буд.123, п.6, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.162 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копій та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Враховуючи викладене, належним доказом відправлення відповідачеві (відповідачам) копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Проаналізувавши долучені до позову документи, судом з`ясовано, позивач не надав належних доказів надіслання на адресу відповідача позовної заяви із доданими до неї документами.

Так, зокрема, до позовної заяви долучено оригінал опису вкладення у цінний лист та поштової накладної №211. Разом з цим, дати складання цих документів відрізняються, оскільки на описі вкладення у цінний лист наявна печатка АТ «Укрпошта» про відправку, яка датована 11.04.2024, а датою складання поштової накладної є дата - 12.04.2024.

Суд зазначає, що наданий опис вкладення у цінний лист не може підтверджувати відправку позовної заяви відповідачу також і тому, що він складений за день до оформлення та підписання позовної заяви.

Крім того, наданий опис вкладення у цінний лист не містить посилання на відповідний номер поштового відправлення. Тобто, опис вкладення у цінний лист не відповідає вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 № 270, а тому не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ надіслання відповідачу позову з додатками. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/28408/15 та від 26.03.2020 у справі №910/9962/16.

Відтак, надані документи у своїй сукупності не дають можливості встановити направлення на адресу відповідача позовної заяви із доданими до неї документами.

У випадку усунення недоліків позовної заяви, ПП «Ілона Транс» необхідно надати суду оригінали поштової квитанції (чеку) про направлення цінного листа та опису вкладення у цінний лист, які у своїй сукупності підтверджуватимуть факт надіслання відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами.

Також, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Суд зазначає, що позивач не надав обґрунтованого розрахунку пені, адже не вказав на яку суму здійснюється її нарахування.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом положень пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ціна позовну становить 2446295,04 грн., за подання позовної заяви ПП «Ілона-Транс» повинне було сплатити судовий збір у розмірі 36694,43 грн.

Натомість, заявником не було здійснено оплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку.

Разом з позовною заявою заявником подано заяву про відстрочення сплати судового збору, яка мотивована тим, що у зв`язку із воєнними станом та ситуацією в країні Позивач не здійснює діяльність в повному обсязі, а відтак немає можливості сплатити судовий збір в повному обсязі.

Розглянувши заяву про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Крім цього, нормами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 по справі №0940/2276/18 дійшла висновку, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, склад сторін у даній справі та предмет позову не свідчать про наявність умов, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», для задоволення заяви ПП «Ілона-Транс» про відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Відтак, у випадку усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно подати докази сплати судового збору у розмірі 36694,43 грн.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.В задоволенні заяви Приватного підприємства «Ілона-Транс» про відстрочку сплати судового збору відмовити.

2. Залишити позовну заяву Приватного підприємства «Ілона-Транс» без руху.

3. Встановити Приватному підприємству «Ілона-Транс» строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Встановити Приватному підприємству «Ілона-Транс» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання доказів сплати судового збору у розмірі 36694,43 грн;

- зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, адреси місцезнаходження Позивача;

- подання обґрунтований розрахунок пені;

- подання доказів направлення позовної заяви із додатками до неї на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго», а саме оригіналів поштової квитанції (чеку) про направлення цінного листа та поштової квитанції (чеку) про направлення цінного листа та опису вкладення у цінний лист.

5. Попередити Приватне підприємство «Ілона-Транс», що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

6. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Кітаєва С.Б.