СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Харків Справа № 922/4906/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Тарасова І.В., суддя Фоміна В.О.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни (вх.№414Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2024, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Рильовою В.В., дата складання повного тексту рішення - 22.01.2024, у справі №922/4906/23

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,

до фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни, м. Харків,

про стягнення 154 675, 10грн

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни заборгованості за договором оренди №5722 від 26.12.2014 в сумі 154 675, 10грн, із них 130 401, 94грн заборгованості та 24 273, 16грн пені.

Також у позовній заяві позивач просить покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 позовні вимоги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено повністю; стягнуто з фізичної особи - підприємця Ващенко Галини Юліївни на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 154 675, 10грн, з яких: 130 401, 94грн - заборгованість з орендної плати за Договором оренди №5722 від 26.12.2014; 24 273, 16грн - заборгованість по пені та судовий збір в сумі 2 147, 20грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що відповідач не сплатив заборгованість з орендної плати у розмірі 130 401, 94грн та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Місцевим господарським судом встановлено, що до матеріалів справи позивачем надано детальний розрахунок пені, по кожному окремому періоду. Перевіривши відповідні нарахування, суд встановив, що вони не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними. Відповідно, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог також в частині стягнення з відповідача пені за договором оренди №5722 від 26.12.2014 в розмірі 24 273, 16грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, фізична особа-підприємець Ващенко Галина Юліївна звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 у справі №922/4906/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю; також просить справу розглядати без участі відповідача та стягнути судові витрати по справі з позивача на користь відповідача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вона не підписувала договір оренди №5722 від 26.12.2014; апелянт зазначає, що вона вимушена буде заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, а у разі, якщо суд відхилить клопотання, та в будь-якому разі апелянт заявляє про застосування строків позовної давності.

Крім того, як вказує апелянт, у матеріалах справи відсутні докази щодо особи, яка на час дії договору оренди була власником приміщень, які є предметом договору оренди №5722 від 26.12.2014; з урахуванням викладеного, апелянт вважає, що існує необхідність витребування вказаних доказів у позивача.

Апелянт також зазначає, що на позачерговій сесії Харківської міської ради 01.12.2023 було ухвалено рішення про звільнення від орендної плати за користування майном комунальної власності Харківської міської територіальної громади під час дії воєнного стану.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни на рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 у справі №922/4906/23 та постановлено здійснити її розгляд у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи; встановлено позивачу строк до 25.03.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 25.03.2024 для подання заяв і клопотань.

Копія ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження вручена позивачу у справі у підсистемі "Електронний суд", користувачем якої він є.

Апелянт не зареєстрована у підсистемі "Електронний суд". Поштовий конверт з копією ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття провадження у справі, який був надісланий апелянту на наявну у матеріалах справи і зазначену апелянтом в апеляційній скарзі адресу, повернувся до суду із зазначенням "адресат відсутній".

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У постановах від 14.08.2020 у справі № 904/2284/19 та від 13.01.2020 у справі № 910/6673/19 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив: у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

В апеляційній скарзі апелянт зазначила про відсутність засобів телефонного зв`язку та електронної пошти.

Також колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім іншого, апелянт в апеляційній скарзі просила розглядати справу без її участі.

25.03.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що відповідачем не спростовано, що між сторонами у справі укладений договір оренди; апелянт не зверталася з клопотанням про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Позивач зазначає, що ним не пропущено строк позовної давності з огляду на положення Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України; виконання зобов`язань за договором не ставиться у залежність від права власності, часу та підстав його виникнення.

Позивач посилається на те, що рішення Харківської міської ради від 01.12.2023 №496/23 не поширюється на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024, у зв`язку з відпустками суддів Бородіної Л.І. та Лакізи В.В., для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Тарасова І.В., суддя Фоміна В.О.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, а також доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 26.12.2014 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою -підприємцем Ващенко Галиною Юліївною був укладений договір оренди №5722 (далі - Договір) про строкове платне користування нежитловими приміщеннями №1-:-11, 1а, 9а, 13 загальною площею 158, 1кв.м, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та розташовані за адресою: м. Харків, провулок Театральний, 5, літ. А-5, та знаходяться на балансі комунального позашкільного навчального закладу "Харківський міський комплексний центр клубів за місцем проживання".

Майно передано в оренду з метою розміщення дитячого клубу - 105, 1кв.м, солярію - 3, 0кв.м, тренажерного залу - 50, 0кв.м (пункти 1.1. та 1.2. Договору у редакції додаткової угоди від 25.01.2018).

Відповідно до пункту 2.1. Договору, набуття орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього Договору та акта приймання - передачі майна.

На виконання вищевказаного пункту Договору, об`єкт оренди був переданий орендодавцем орендареві згідно акта приймання - передачі від 26.12.2014.

Договір та акт прийому - передачі скріплено печатками та підписами сторін.

Розділом 3 Договору визначено порядок нарахування та сплати орендної плати.

Відповідно до пункту 3.2. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 №566/11.

Базова орендна плата становить: за грудень 2014 - 1 793, 38грн.

Ставка орендної плати становить: 5%.

У подальшому додатковою угодою від 25.01.2018 до цього Договору узгоджена нова редакції даного Договору.

В редакції Додаткової угоди від 25.01.2018 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу/Додаток 2 до Положення про оренду майна територіальної громади м. Харкова, затвердженої рішенням 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.09.2017 №755/17.

Відповідно до Додаткової угоди, базова орендна плата становить: 8 112, 65грн без ПДВ за листопад 2017 року.

Ставка орендної плати становить: 5% та 30 %.

В редакції цієї ж угоди відповідно до пункту 10.1 Договору цей Договір діє до 26.10.2020.

Відповідно до пункту 3.3. Договору, нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі, та згідно з пунктом 3.4. цього Договору, нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акту приймання-передачі майна або з моменту розірвання договору відповідно до пункту 10.6.

Орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів (в редакції Додаткової угоди - 20 календарних днів) наступного місяця відповідно до пункту 3.5. Договору.

Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць та сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності згідно пункту 3.6. Договору.

Відповідно до пункту 3.7. Договору орендна плата, перераховується:

- 30% на поточний рахунок Балансоутримувача;

- 70% до бюджету міста Харкова.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідачем належним чином не виконано обов`язки зі сплати орендних платежів у строки, порядок та розмірі встановленими Договором, внаслідок чого виникла заборгованість перед бюджетом Харківської міської територіальної громади з оплати орендної плати за Договором в сумі 130 401, 94грн.

На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви позивач надав реєстр платежів та розрахунок заборгованості по договору №5722 від 26.12.2014.

Відповідно до пункту 3.10 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Відповідно до пункту 7.3 Договору (в редакції Додаткової угоди від 26.12.2014), у разі прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому пунктом 3.10 Договору порядку незалежно від строку та моменту коли зобов`язання повинно було бути виконано.

31.01.2020 об`єкт оренди за актом приймання-передачі повернуто позивачу.

Листом від 01.12.2020 вих.№10210 позивач проінформував відповідача про необхідність погашення заборгованості з орендної плати та пені, із додаванням відповідних розрахунків.

Проте, заборгованість з орендної плати відповідачем не сплачено.

Відповідач неодноразово порушувала строки сплати орендної плати, в результаті чого позивачем, відповідно до умов Договору, нараховано пеню в розмірі 24 273, 16грн.

На думку позивача, такі обставини свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем як орендарем своїх зобов`язань за договором оренди щодо своєчасної та у повному обсязі оплати орендних платежів.

Предметом спору є заборгованість відповідача, що мала бути перерахована останнім відповідно до пункту 3.7. Договору до бюджету міста Харкова.

За своєю правовою природою договір оренди №5722 від 26.12.2014 (з урахуванням додаткових угод) є договором найму (оренди), згідно з яким за приписами статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, що діяла на момент укладення договору) регламентовано, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначений обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Зазначене також кореспондується з частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України та частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що відповідачем належним чином не виконано обов`язки зі сплати орендних платежів у строки, порядку та розмірі встановленими Договором, внаслідок чого виникла заборгованість перед бюджетом Харківської міської територіальної громади з оплати орендної плати за Договором в сумі 130 401, 94грн.

Відповідач не надав суду доказів в спростування доводів позивача щодо існуючої заборгованості у вказаному розмірі.

Відповідач посилається на те, що вона не підписувала договору оренди №5722 від 26.12.2014, додаткових угод до нього, акту приймання-передачі.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно доданих позивачем до позовної заяви копій вказаних документів, останні підписані з боку відповідача, підписи скріплені печаткою.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем не надано суду доказів недійсності укладеного сторонами у справі договору.

Апелянт зазначає, що вона вимушена буде заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, однак, з таким клопотанням відповідач не звернулась до суду.

Відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо непідписання нею договору оренди, додаткових угод до нього, акту приймання-передачі.

Щодо доводів апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази щодо особи, яка на час дії договору оренди була власником приміщень, які є предметом договору оренди №5722 від 26.12.2014, судова колегія зазначає таке.

У договорі зазначено, що нежитлові приміщення №1-:-11, 1а, 9а, 13 загальною площею 158, 1кв.м, які є об`єктом оренди, належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташовані за адресою: м. Харків, провулок Театральний, 5, літ. А-5, та знаходяться на балансі комунального позашкільного навчального закладу "Харківський міський комплексний центр клубів за місцем проживання".

31.01.2020 апелянт як орендар за актом приймання-передачі повернула орендоване майно Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Період, за який позивач просить стягнути заборгованість з орендних платежів та пеню, зазначено з 01.12.2014 по 31.01.2020.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач частково з 01.12.2014 до 01.05.2019 сплачувала за орендоване майно комунальної власності орендні платежі та пеню.

Відтак, судова колегія погоджується з доводами позивача, що враховуючи предмет позову стягнення заборгованості з орендної плати та пені за договором, а також підставу позову неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, позивачем надано разом із позовною заявою необхідні докази, які підтверджують вимоги позивача.

Апелянт зазначає, що існує необхідність витребування доказів щодо права власності на вказані нежитлові приміщення у позивача в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України, однак, знову ж таки, відповідач з таким клопотанням до суду першої інстанції не звернулась.

Відомості щодо права власності на нерухоме майно є у вільному доступі; поряд з цим, сама апелянт посилається на необхідність застосування у спірних правовідносинах рішення міської ради про звільнення від орендної плати за користування майном комунальної власності Харківської міської територіальної громади під час дії воєнного стану.

Щодо доводів відповідача, що на позачерговій сесії Харківської міської ради 01.12.2023 було ухвалено рішення про звільнення від орендної плати за користування майном комунальної власності Харківської міської територіальної громади під час дії воєнного стану, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Так, на 21 сесії Харківської міської ради 8 скликання було ухвалено Рішення від 01 грудня 2023 року "Про деякі питання нарахування та сплати орендної плати за користування майном комунальної власності Харківської міської територіальної громади під час дії воєнного стану" (яке наявне у вільному доступі в мережі Інтернет), згідно з пунктом 1 якого вирішено за період з 24.02.2022 по 30.09.2022 включно за договорами оренди комунального майна, укладеними до 24.02.2022, звільнити від орендної плати орендарів, які використовують нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно, цілісні майнові комплекси, що належать до комунальної власності Харківської міської територіальної громади.

Відповідно до пункту 4 вказаного Рішення, вирішено орендодавцям та балансоутримувачам здійснити перерахунок розміру орендної плати, нарахованої за період з 24.02.2022, та повідомити про результати такого перерахунку орендарів. Переплата з орендної плати, яка виникне в результаті такого перерахунку, зараховується в рахунок зобов`язань зі сплати орендної плати майбутніх періодів.

Однак, у спірних правовідносинах 31.01.2020 об`єкт оренди за актом приймання-передачі повернуто позивачу; договір розірваний.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Позовна давність визначена як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 258 Цивільного кодексу України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Зокрема, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається із розрахунку позивача, відповідач з 01.03.2016 допускала порушення виконання зобов`язання зі сплати орендних платежів, у зв`язку із чим, позивачем нараховувалась пеня, яка періодично поряд із частковою оплатою орендних платежів, оплачувалась відповідачем.

Частиною 1 статті 264 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

З 01.05.2019 відповідач оплату орендних платежів та нарахованої пені не здійснювала взагалі.

Поряд з цим, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215, від 25.03.2020 №239, від 04.05.2020 №343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зокрема: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №500 продовжено період карантину до 31.07.2020; від 22.07.2020 №641 продовжено період карантину до 31.08.2020; від 26.08.2020 №760 продовжено період карантину до 31.10.2020; від 13.10.2020 № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020; від 09.12.2020 №1236 продовжено період карантину до 28.02.2021; від 17.02.2021 №104 продовжено період карантину до 30.04.2021; від 21.04.2021 №405 продовжено період карантину до 30.06.2021; від 16.06.2021 №611 продовжено період карантину до 31.08.2021; від 11.08.2021 № 855 продовжено період карантину до 01.10.2021; від 22.09.21 №981 продовжено період карантину до 31.12.2021; від 15.12.2021 №1336 продовжено період карантину до 31.03.2022.

Законом України від 15.03.2022 №2120-IX було внесено зміни до статей 257-259 ЦК України, якими зокрема строки, визначені статтями 257259 Цивільного кодексу України продовжуються на строк дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного Кодексу України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Станом на теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

За наведених обставин, строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості з орендних платежів та пені не пропущений Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, прийнятого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 у справі №922/4906/23 без змін.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 у справі №922/4906/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя І.В. Тарасова

Суддя В.О. Фоміна