ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Справа № 906/1427/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Петухов М.Г. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: Жмуцький М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 у справі №906/1427/23, ухвалене суддею Кравець С.Г., повний текст рішення складено 15.01.2024

за позовом Житомирського обласного "Благодійного фонду Милосердя"

до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим у редакції додаткової угоди

Житомирський обласний "Благодійний фонд Милосердя" звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, в якому просить визнати Договір оренди землі від 14.01.2010, укладений між Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області та Житомирським обласним "Благодійний фонд Милосердя", який зареєстрований в Житомирському районному відділі Житомирської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за №01, поновленим у редакції додаткової угоди.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 р. позов задоволено у повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/1427/23 у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Петухов М.Г., суддя Олексюк Г.Є.

Листом №906/1427/23/795/24 від 06.02.2024 витребувано у Господарського суду Житомирської області належним чином оформлені матеріали справи №906/1427/23.

13 лютого 2024 року матеріали справи №906/1427/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 19.02.2024 апеляційну скаргу Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 у справі №906/1427/23 - залишено без руху. Запропоновано Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області усунути протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, шляхом подачі заяви про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучити: уточнену апеляційну скаргу, в якій на виконання вимог статті 258 ГПК України зазначити відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету у Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області з доказами надіслання її іншій стороні у справі; докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3220,80 грн. Роз`яснено Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області, що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

27 лютого 2024 на адресу суду від представника Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, адвоката Жмуцького Миколи Володимировича надійшла заява, якою надає докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3220,80 грн, а саме квитанція б/н від 22.02.2024.

Проте, уточнену апеляційну скаргу, в якій на виконання вимог статті 258 ГПК України зазначено відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету у Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області з доказами надіслання її іншій стороні у справі, представник Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, адвокат Жмуцький Микола Володимирович суду не надав.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 року апеляційну скаргу Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 у справі №906/1427/23 - залишено без руху. Запропоновано Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області усунути протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, шляхом подачі заяви про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучити: уточнену апеляційну скаргу, в якій на виконання вимог статті 258 ГПК України зазначити відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету у Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області з доказами надіслання її іншій стороні у справі. Роз`яснено Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області, що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

01 березня 2024 року від представника Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області адвоката Жмуцького Миколи Володимировича надійшла заява про усунення недоліків до якої долучено апеляційну скаргу із зазначенням відомостей щодо наявності електронного кабінету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Згідно відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" головуюча суддя Гудак А.В. тимчасово непрацездатна з 04.03.2024 по 06.03.2024 включно.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, на підставі розпорядження керівника апарату №01-05/100 від 04.03.2024 р., призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/1427/23.

З протоколі повторного автоматизованого розподілу судової справи вбачається, що для розгляду справи №906/1427/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Петухов М.Г., суддя Олексюк Г.Є..

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 у справі №906/1427/23, розгляд апеляційної скарги призначити на "11" квітня 2024 р. об 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м.Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 р. виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 р. у справі №906/1427/23. Пункт 1 резолютивної частини ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 р. у справі №906/1427/23 викладено у такій редакції: "Розгляд апеляційної скарги призначено на "18" квітня 2024 р. о 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2."

04.04.2024р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 р. клопотання представника Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/1427/23 - задоволено.

17.04.2024 р. представник Житомирського обласного "Благодійного фонду Милосердя" через систему «Електронний суд» подав до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить поновити процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, апеляційну скаргу Оліївської сільської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 р. без змін. Проводити апеляційний розгляд без участі позивача та його представника.

Колегія суддів вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, ст.119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У своєму клопотанні, Житомирський обласний "Благодійного фонду Милосердя" обґрунтував, що відзив на апеляційну скаргу не був поданий у строки, оскільки з текстром апеляційної скарги ознайомився лише 15.04.2024 р. в системі «Електронний суд».

З огляду на викладене, колегія суддів зазначені обставини оцінює як достатні, а поновлення строку для надання відзиву - підставне.

В судовому засіданні 18.04.2024 р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник Оліївської сільської ради у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті апеляційної скарги. Вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 р. прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просять рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник Житомирський обласний "Благодійного фонду Милосердя" у судове засідання не прибув та не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні, хоча про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції

Судом першої інстанції постановлено рішення про задоволення позову. Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що Оліївська сільська рада проект додаткової угоди не розглянула, відповіді на лист позивача не надала, жодних заперечень щодо поновлення договору чи умов додаткової угоди не висловила. При цьому, відомості про порушення позивачем умов договору протягом його дії в матеріалах справи відсутні. Оліївська сільська рада про такі порушення не зазначала. Матеріали справи містять докази сплати орендних платежів після закінчення січня 2020 року - банківські виписки за період 2020 - 2023 роки (а.с.10-26); позивач продовжує користуватися земельною ділянкою. З огляду на викладене, позовні вимоги Житомирського обласного "Благодійний фонд Милосердя" підлягають задоволенню в повному обсязі.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи.

В апеляційній скарзі Оліївська сільська рада акцентує увагу на тому, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. (частина 3 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У частині 4 цієї статті зазначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Оліївська сільська рада не приймала рішень щодо поновлення договору оренди земельної ділянки Житомирському обласному «Благодійному фонду Милосердя», оскільки між орендодавцем та орендарем не було досягнуто згоди щодо орендної плати за користування земельною ділянкою, її новий розмір, порядок та строки оплати.

У зв`язку із цим, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги позивач у відзиві зазначає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 законне та обґрунтоване, ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Суд правильно встановив наявність усіх юридичних фактів, необхідних для виникнення у позивача права на поновлення договору оренди землі.

Суть апеляційної скарги Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області зводиться до відсутності рішення відповідача про поновлення договору оренди земельної ділянки в зв`язку з нібито недосягненням згоди щодо орендної плати за користування земельною ділянкою, її новим розміром, порядком та строком оплати.

Однак, позиція відповідача не ґрунтується на нормах закону.

Житомирський обласний «Благодійний фонд Милосердя» належним чином виконував обов`язки Договору оренди, виконав умови договору та закону щодо повідомлення за 30 днів до закінчення Договору оренди про його продовження з надсиланням проекту додаткової угоди.

Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області ухиляється від підписання додаткової угоди про продовження договору оренди землі, не зважаючи на те, що Житомирський обласний «Благодійний фонд Милосердя» продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачує орендну плату, яку приймає відповідач.

На земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва позивача, що підтверджується Робочим проектом «Будівництво каплиці (1 черга будівництва дитячої спортивної школи сучасного п`ятиборства і легкої атлетики) на території Оліївської сільської ради Житомирського р-ну», що підтверджується листом Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 24.10.2019 № 3369 та технічним паспортом на каплицю.

У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону "Про оренду землі" орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.

Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин.

Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.

Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом

14.01.2010 між Оліївською сільською радою Житомирського району (орендодавець) та Житомирським обласним Благодійний фонд Милосердя (орендар) укладено договір оренди землі від 14.01.2010 року (а.с.40-45), згідно п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва дитячої спортивної школи сучасного п`ятиборства і легкої атлетики (згідно рішення 12 сесії п`ятого скликання Оліївської сільської ради від 20 липня 2007 року), яка знаходиться: на території Оліївської сільської ради Житомирського району та області в межах села Оліївка (район Крошня) на полі №3.

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,5000 га, в тому числі, під ріллею - 1,5000 га.

Пунктом 5 договору сторони передбачили, що нормативна грошова оцінка становить 313200 грн. (триста тринадцять тисяч двісті гривень) згідно витягу з технічної документації "Нормативної грошової оцінки земель Оліївської сільської ради" про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка надається в оренду.

За умовами пункту 8 договору, договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься у формі та розмірі: у грошовій формі у розмірі 3132 грн. в рік, що складає 1% від нормативної грошової оцінки землі згідно рішення 18 сесії п`ятого скликання Оліївської сільської ради від 11 липня 2008 року (пункту 9 договору).

Згідно з пунктом 11 договору, орендна плата вноситься у такі строки щомісячно рівними частинами.

Відповідно до пункту 15 договору, земельна ділянка передається в оренду для будівництва дитячої спортивної школи сучасного п`ятиборства і легкої атлетики.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації (п.43 договору).

Договір зареєстровано у Житомирському районному відділі Житомирської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.01.2010 за №01.

На підтвердження доводів про сплату орендних платежів після закінчення строку дії договору оренди від 14.01.2010 позивач подав банківські виписки за період 2020 - 2023 роки (а.с.10-26).

16.04.2014 Житомирський обласний "Благодійний фонд Милосердя" подав до Інспекції ДАБК у Житомирській області декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо "Будівництва дитячої спортивної школи сучасного п`ятиборства та легкої атлетики і легкої атлетики за адресою: вул.Ворошилова, с.Оліївка, Житомирського району". Вказана декларація 22.04.2014 зареєстрована Інспекцією ДАБК у Житомирській області за №ЖТ94 (а.с.8-9).

В подальшому, 24.10.2019 у відповідь на звернення позивача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області повідомило, що відповідно до даних Єдиного реєстру замовнику - Житомирському обласному Благодійному фонду "Милосердя" - 22.04.2014 за реєстраційним номером №ЖТ4 внесено відомості щодо декларації про початок виконання будівельних робіт на об`єкт: "Будівництво дитячої спортивної школи сучасного п`ятиборства і легкої атлетики (I черга - каплиця); Житомирська область, Житомирський район, с.Оліївка, вул.Ворошилова" (а.с.30).

На замовлення Житомирського обласного "Благодійний фонд Милосердя" 27.05.2021 було виготовлено технічний паспорт на каплицю, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Оліївка, вул.Калнишевського (а.с.27-29).

Житомирський обласний "Благодійний фонд Милосердя" 13.12.2019 звернувся до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області з листом, в якому просив узгодити та підписати додаткову угоду до договору оренди землі від 14.01.2010. Вказаний лист було зареєстровано Оліївською сільською радою за вх.№2193-02/19 від 13.12.2019 (а.с.38). До вказаного листа додано проект додаткової угоди до договору оренди землі від 14.01.2010 року у двох примірниках.

Відповідач відповіді на лист позивача не надав, додаткову угоду не підписав.

Позивач посилаючись на те, що Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області ухиляється від підписання додаткової угоди про продовження договору оренди землі, незважаючи на те, що Житомирський обласний "Благодійний фонд Милосердя" продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачує орендну плату, яку приймає відповідач, звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою в якій просить визнати договір оренди землі від 14.01.2010, укладений між Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області та Житомирським обласним "Благодійним фондом Милосердя", який зареєстрований в Житомирському районному відділі Житомирської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за №01, поновленим у редакції додаткової угоди.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначає Закон України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з статтею 12 Земельного кодексу України, пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада здійснює надання у користування земельних ділянок в порядку, визначеному Земельним кодексом України.

За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Нормами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено порядок поновлення договору оренди землі на новий строк.

Згідно статті 33 Закону "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону про оренду землі).

Частина шоста статті 33 Закону "Про оренду землі" встановлювала, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

За приписами частини восьмої цієї статті у попередній редакції додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, а положення частини одинадцятої цієї статті зазначали, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Відповідно до п.34 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Спір у даній справі виник між Житомирським обласним Благодійним фондом Милосерддя та Оліївською сільською радою на стадії укладення додаткової угоди до Договору оренди землі від 14.01.2010.

Відносини поновлення договору оренди землі на час виникнення спірних правовідносин у цій справі врегульовані статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка мала назву "Поновлення договору оренди землі", на що Велика Палата Верховного Суду звертала увагу у постанові від 29 вересня 2020 року в справі №378/596/16-ц (п.п. 59-61).

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.07.2023 у справі №904/8884/21, поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений ст. 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення сторонами додаткової угоди як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк, а право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означає право на звернення до суду для укладення додаткової угоди.

Згідно з пунктом 8 договору оренди землі від 14.01.2010, договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Отже, позивач обрав належний та ефективний спосіб захисту порушеного права оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Оліївської сільської ради.

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2019 Житомирський обласний "Благодійний фонд Милосердя" в строк, передбачений п.8 договору, звернувся до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області з листом, в якому просив узгодити та підписати додаткову угоду до договору оренди землі від 14.01.2010. До листа додано проект додаткової угоди до договору оренди землі від 14.01.2010 року у двох примірниках (а.с.38-39).

Відповідач вказаний лист одержав 13.12.2019 за вх.№2193-02/19, що було підтверджено у суді першої інстанції.

Відповідно до п.34 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Таким чином, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття сесією відповідного рішення (постанова Верховного Суду від 25.07.2023 у справі №920/1034/21).

Однак, з матеріалів справи вбачається, що Оліївська сільська рада проект додаткової угоди не розглянула, відповіді на лист позивача не надала, жодних заперечень щодо поновлення договору чи умов додаткової угоди не висловила.

При цьому, відомості про порушення позивачем умов договору протягом його дії в матеріалах справи відсутні. Оліївська сільська рада про такі порушення не зазначала.

Водночас, матеріали справи містять докази сплати орендних платежів після закінчення січня 2020 року - банківські виписки за період 2020 - 2023 роки (а.с.10-26); позивач продовжує користуватися земельною ділянкою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі №904/8884/21 наголошує, що слід також враховувати, що відповідно до ч.ч. 8 та 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У п.38.2 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду, наголосила, що порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а в разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту в резолютивній частині рішення суду.

У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №905/650/19, від 15.05.2019 у справі №912/1984/17, від 15.05.2019 у справі №912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.

Суд зауважував, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону "Про оренду землі" орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.

Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин.

Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.

Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною дев`ятою статті 33 Закону про оренду землі право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що у спірних правовідносинах позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, тому останній може вважатись таким, що набув право "правомірного очікування", натомість орендодавець знехтував своїм обов`язком добросовісно провести переговори, не пропонуючи жодних умов орендарю.

Відтак, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції, що у даному випадку у Житомирського обласного "Благодійного фонду Милосердя" наявні усіх юридичні факти для на поновлення договору оренди землі та враховуючи, що строк, на який договір міг бути поновлений відповідно до умов договору, почав свій перебіг з наступного дня після закінчення строку дії договору (15.01.2020 року) та сплине 14.01.2030 року.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що заявлений позов про визнання укладеною додаткову угоду до Договору оренди від 14.01.2010 з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення, правомірно задоволено судом першої інстанції.

Такий висновок узгоджується з правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду у справах №313/350/16-ц, №159/5756/18, №903/1030/19, №594/376/17-ц щодо розгляду справ за позовами орендарів про поновлення договорів оренди земельних ділянок та правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду у справі №910/5179/20 і об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №3190/34/17 щодо застосування принципу добросовісності при розгляді судами справ.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що Оліївська сільська рада не приймала рішень щодо поновлення договору оренди земельної ділянки Житомирському обласному «Благодійному фонду Милосердя», оскільки між орендодавцем та орендарем не було досягнуто згоди щодо орендної плати за користування земельною ділянкою, її новий розмір, порядок та строки оплати, судом апеляційної інстанції оцінюється критично.

При цьому, враховуючи вимоги статті 33 Закону України "Про оренду землі" та висновки Верховного Суду, колегія суддів акцентує увагу апелянта на те, що якщо орендар своєчасно у строки, встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.09.2022 по справі №926/2720/21.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції безпідставними.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.01.2024 у справі №906/1427/23 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/1427/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "26" квітня 2024 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.