ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"02" травня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/397/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача 1 Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород

позивача 2 Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Дубриничі Закарпатської області

до відповідача ДСГП "Ліси України", м. Київ, в особі філії "Ужгородське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", с. Кам`яниця Закарпатської області

про стягнення шкоди у розмірі 205 643,46 грн, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища,

ВСТАНОВИВ:

Закарпатська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області та Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області до відповідача ДСГП "Ліси України" в особі філії "Ужгородське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в розмірі 205 643,46 грн.

Ухвалою від 23.04.2024 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з виявленими в ній недоліками, та встановлено позивачу строк для їх усунення не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зокрема недоліками позовної заяви встановлено не додержання процесуальних вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону у зв`язку з відсутність підстав для застосування в даному випадку положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та звільнення позивача від сплати судового збору та відсутності підстав докази сплати судового збору.

Вказана ухвала суду отримана позивачем 23.04.2024, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, згідно якої документ в електронному вигляді «Ст. 174 ГПК Залишення позовної заяви без руху СК1» від 23.04.2024 по справі №907/397/24 (суддя Андрейчук Л.В.) було надіслано одержувачу Закарпатській обласній прокуратурі в його електронний кабінет 23.04.2024 о 18:40.

01.05.2024 позивачем надіслані додаткові пояснення вх. №02.3.1-02/3571/24, вх №02.3.1-02/3563/24, якими позивач мотивує підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вказаних пояснень позивач посилається на те, що предметом даного позову, як певної матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, є стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000020 від 22.01.2024 за обвинуваченням Мотиля ІМ. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Позивач наголошує на тому, що ОСОБА_1 є службовою особою відповідача, а цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Однак суд з доводами позивача не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Поряд із цим, прокурор, посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір вказує на те, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак у спірному випадку не підлягає застосуванню п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки аналіз вказаної норми свідчить, що позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору у разі надання позивачем до суду доказів, що матеріальні збитки, які він просить стягнути, завдані саме у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Разом з тим, судом встановлено, що в обґрунтування своїх доводів позивач посилається на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000020 від 22.01.2024 (справа № 298/251/24).

Судом встановлено, що за результатами розгляду справи № 298/251/24 Великоберезнянським районним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 .

Водночас, важливою гарантією дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого у кримінальному процесі та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду є презумпція невинуватості. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частини перша, друга, третя статті 62 Конституції України).

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

(абзаци перший третій пункту 4 мотивувальної частини)

Рішення Великої палати Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 Кримінального кодексу України від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019

В свою чергу, прокурор не наводить доказів вчинення кримінального правопорушення у вигляді відповідного судового рішення (вироку).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2024 у справі № 907/285/22.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Прокурором не додержано процесуальні вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд доходить до висновку про відсутність підстав для застосування в даному випадку положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 12, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Закарпатської обласної прокуратури та додані до неї документи - повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук