ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 рокуСправа № 912/619/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/619/24

за позовом Приватного підприємства "Стартком-Агро", вул. Богопільська, буд. 43-А, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область, 55200

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна, с. Мала Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградська область, 26607

про стягнення 442 675,79 грн

Представники

від позивача - Лупєєв А.І., довіреність від 11.04.2024 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брав.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Стартком-Агро" (далі - ПП "Стартком-Агро") до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна (далі - ПСП ім. Ватутіна) з вимогою про стягнення 442 675,79 грн, в т.ч. 430 670,08 грн основної заборгованості, 7 290,72 грн втрат від інфляції та 4 714,99 грн 3% річних, з покладенням судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №122ВТСА від 29.09.2023 в частині оплати орендних платежів.

Ухвалою від 18.03.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/619/24 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 17.04.2024 о 12:00 год.

20.03.2024 через систему "Електронний суд" відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив позовні вимоги, з огляду на відсутність заборгованості за договором у зв`язку із не підтвердженням позивачем нарахованого розміру орендної плати та не надання реєстрів наданих послуг та звірки наданих послуг, що на думку відповідача є первинними документами, які містять відомості про господарські операції. Крім того, у відзиві міститься клопотання розглядати дану справу у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження з метою дослідження документів по справі та заслуховування свідчень.

22.03.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній не погоджується з запереченнями відповідача та зазначив про підтримання розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

17.04.2024 суд оголосив перерву до 29.04.2024 о 12:00 год.

У судовому засіданні 29.04.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Ухвалою від 29.04.2024 суд залишив без задоволення клопотання відповідача, викладене у поданому відзиві на позовну заяву, про розгляд справи за правилами загального провадження.

У судовому засіданні 29.04.2024 оголошувалась перерва в межах дня слухання до 15:30 год.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив, хоча повідомлений про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 29.04.2024 за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 29.04.2024 суд дослідив докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

29.09.2023 між ПП "Стартком-Агро" (далі - Орендодавець) та ПСП ім. Ватутіна (далі - Орендар) укладено договір оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №122ВТСА (далі - Договір, а.с. 12-15), відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах визначених цим Договором Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку (далі - Техніка або Майно), перелік якої наведений в Додатку №1 до даного Договору, з персоналом (екіпажем) Орендодавця, який безпосередньо її обслуговує (водії-механізатори, якими здійснюється управління та технічна експлуатація техніки), а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку Орендодавця та зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Перелік техніки, що передається в оренду за цим договором, наведений в Додатку №1 до цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору строк оренди Техніки становить - два місяці з дати складання та підписання сторонами акта приймання-передачі Техніки в оренду.

Положеннями п. 4.1. Договору визначено, що передача Техніки в оренду оформлюється актом приймання-передачі техніки в оренду, який підписується уповноваженими представниками сторін. Техніка вважається переданою в оренду із дня підписання сторонами акта приймання-передачі техніки в оренду.

У п. 7.3. Договору сторонами погоджено, що розрахунки за надані послуги між Орендарем та Орендодавцем проводяться в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок Орендодавця у наступному порядку:

- поточні оплати здійснюються за кожні 10 (десять) календарних днів наданих послуг, в розмірі 80% (вісімдесят відсотків) від вартості відповідних наданих послуг, протягом 10 (десяти) банківських днів на підставі складеного та погодженого Сторонами реєстру наданих послуг, підписаного Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та наданого Орендодавцем оригіналу рахунку/рахунку-фактури.

- остаточний розрахунок з Орендодавцем, в розмірі 20% (двадцяти відсотків) від вартості відповідних наданих послуг, проводиться протягом 10 (десяти) банківських днів після реєстрації Орендодавцем відповідної податкової накладної (та/або розрахунку коригування до податкової накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі складеного та погодженого Сторонами реєстру наданих послуг, підписаного Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та наданого Орендодавцем оригіналу рахунку/рахунку-фактури.

Як зазначено у п. 7.4. Договору поточні оплати та остаточний розрахунок за надані послуги проводяться Орендарем тільки після отримання інформації, яка підтверджує факт належного виконання Орендодавцем наданих послуг, підписання Сторонами акту приймання - передачі наданих послуг за відповідний період та реєстрації Орендодавцем податкових накладних, в тому числі, за будь-яким попереднім актом приймання - передачі наданих послуг. Перед підписанням та відправкою на адресу Орендаря Актів приймання - передачі наданих послуг, Орендодавець зобов`язується відправляти електронні варіанти (примірники) таких актів на електронну адресу Орендаря, зазначену в даному договорі (або іншу адресу за вказівкою Орендаря), для їх звірки та погодження.

Згідно з п. 8.1. Договору за прострочення, оплати оренди Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати, починаючи з першого дня прострочення і до повного погашення заборгованості.

Цей Договір набуває чинності з дати його укладення, зазначеній в преамбулі цього Договору, та діє до 02 листопада 2023, а у випадку несвоєчасного виконання будь-якою стороною своїх договірних обов`язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань (п. 11.1. Договору).

До Договору складено додатки: №1 Перелік техніки, яка передається в оренду за договором, №2 Тарифи на сільськогосподарську техніку, яка передається в оренду за даним Договором, №3 Перелік техніки, яка повертається Орендодавцю з оренди за договором (а.с. 16-17).

Договір та додатки до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

На виконання умов Договору позивачем надано послуги з оренди (тимчасового платного володіння та користування) сільськогосподарською технікою, зазначеною в Додатку №1 та №3 до вказаного Договору, з персоналом (екіпажем) Орендодавця у період з 29.09.2023 по 22.10.2023, а саме: комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 730 р.в. 2012 з жаткою, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_2 та жниварка для збирання соняшника SUNWORKR 9-ти метрова, що підтверджується актом приймання-передачі техніки з оренди від 22.10.2023, актом надання послуг №579 від 22.10.2023 на загальну суму 510 670,08 грн (а.с. 17 на звороті, 18).

Вказані акти підписані сторонами без претензій щодо стану повернутої техніки та щодо об`єму, якості, строкам виконання робіт (надання послуг) та скріплено печатками.

22.10.2023 позивачем складено податкову накладну №24 на суму 510 670,08 грн, яка зареєстрована 13.11.2023 (а.с. 21).

Позивачем виставлено рахунок на оплату №451 від 23.10.2023 на суму 510 670,08 грн (а.с. 19).

Відповідно до повідомлення про зарахування коштів №4240 від 30.11.2023 відповідачем сплачено позивачу 80 000,00 грн згідно рахунку-фактури №451 від 23.10.2023 (а.с. 24).

Решта коштів залишилась не сплаченою.

Крім того, про прийняття відповідачем вказаних послуг за Договором на загальну суму 510 670,08 грн та залишок коштів в розмірі 430 670,08 грн свідчить також підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків за період - 2023 р (а.с. 20).

10.02.2024 на адресу відповідача направлено претензію №10 від 09.02.2024 з вимогою сплати боргу в сумі 430 670,08 грн. Вказану претензію відповідач отримав 16.02.2024, однак залишив без відповіді та задоволення (а.с. 22-23).

Крім того, за порушення відповідачем свого зобов`язання по оплаті послуг за Договором позивачем здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч. 2 ст. 598 ЦК України допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 762 ЦК України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір якої встановлюється договором оренди. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені законом.

В силу вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Матеріалами справи підтверджується прийняття відповідачем в оренду та користування технікою у період з 29.09.2023 по 22.10.2023 на загальну суму 510 670,08 грн.

З урахуванням умов Договору строк оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав.

При цьому, відповідач вніс орендну плату лише в сумі 80 000,00 грн.

Заборгованість відповідача за Договором становить 430 670,08 грн.

Відповідач не подав суду доказів, які підтверджують сплату ним орендної плати у заявленому розмірі.

При цьому, відповідач вказує, що позивачем не доведено існування заборгованості, оскільки не надано передбачених умовами договору первинних документів щодо її розрахунку.

Разом з тим, суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки матеріалами справи підтверджується факт належного виконання Орендодавцем наданих послуг, підписанням сторонами акта №579 від 22.10.2023 надання послуг у період з 29.09.2023 по 22.10.2023 на суму 510 670,08 грн.

Як вже зазначено, такий акт підписано представником відповідача без претензій по об`єму, якості, строкам виконання робіт (надання послуг) та скріплено печаткою.

Крім того, Орендодавцем зареєстровано податкову накладну на вказану суму, що підтверджує здійснення операцій з надання послуг.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини, відповідач свої зобов`язання не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував доводи позивача, не надав докази на підтвердження того, що ним сплачено заявлену до стягнення суму основного боргу в розмірі 430 670,08 грн, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ПСП ім. Ватутіна вказаної суми основного боргу за Договором є обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі та такими, що підлягають задоволенню у наведеному розмірі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 7 290,72 грн втрат від інфляції та 4 714,99 грн 3% річних.

Відповідач заперечуючи проти позову, вказує, що не можуть підлягати задоволенню заявлені позивачем вимоги по сплаті втрат від інфляції, 3% річних, оскільки останні нерозривно пов`язані з виконанням основного зобов`язання, існування заборгованості за яким не доведено.

Однак, такі доводи відповідача відхиляються судом з огляду на встановлені вище обставини.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Позивачем здійснено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат окремо на суму боргу 510 670,08 грн та 430 670,08 грн за наступні періоди та в наступних розмірах:

1) на суму 510 670,08 грн:

3 % річних - 1 217,21 грн за період з 02.11.2023 по 30.11.2023

інфляційних втрат - 2 553,35 грн за період з 02.11.2023 по 30.11.2023

2) на суму 430 670,08 грн:

3 % річних - 3 497,78 грн за період з 01.12.2023 по 08.03.2024

інфляційних втрат - 4 737,37 грн за період з 01.12.2023 по 31.01.2024.

Однак, при розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат позивачем не враховано положення п. 7.3. Договору щодо порядку розрахунків за надані послуги, за яким розрахунки проводяться в розмірі 80% (поточні оплати) від вартості відповідних наданих послуг протягом 10 (десяти) банківських днів на підставі підписаного сторонами ата прийому-передачі наданих послуг та наданого Орендодавцем оригіналу рахунку/рахунку-фактури та в розмірі 20% (остаточний розрахунок) від вартості відповідних наданих послуг проводиться протягом 10 (десяти) банківських днів після реєстрації Орендодавцем відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом враховано, що банківський день - це період робочого часу банку, протягом якого проводяться розрахункові операції з клієнтами банку і позначаються (датуються) цим числом.

До банківського дня не включаються вихідні та святкові дні.

Відповідно до частини 6 статті 6 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53, частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67, статей 71, 73, 78-1 Кодексу законів про працю України та частини другої статті 5 Закону України "Про відпустки".

Судом також враховано, що поняття "банківський день" скасовано відповідно до повідомлення Національного банку України від 01.04.2023, згідно з яким з 01.04.2023 запрацювало нове покоління Системи електронних платежів Національного банку України (СЕП), тому система функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022 та доступна для проведення міжбанківських платежів 24 години на добу 7 днів на тиждень, що передбачає цілодобове виконання міжбанківських платіжних операцій без призупинення роботи системи та миттєвий перехід від поточного до наступного календарного дня.

У той же час, суд відзначає, що Договір від 29.09.2023 укладений сторонами після скасування Національним банком України поняття "банківський день" (01.04.2023), тому строк на оплату наданих послуг з оренди рахується в календарних днях.

Як вже зазначено, рахунок датований 23.10.2023, тому прострочення 80% оплати настало з 03.11.2023. Податкова накладна зареєстрована 13.11.2023, тому прострочення 20% оплати настало з 24.11.2023.

З урахуванням викладеного, а також часткової оплати боргу 30.11.2023 на суму 80 000,00 грн, суд здійснив власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат в межах визначеного позивачем кінцевого періоду прострочення та встановив такий їх розмір:

1) на суму 408 536,06 грн, що становить 80 % від суми боргу 510 670,08 грн:

3 % річних - 906,61 грн за період з 03.11.2023 по 29.11.2023

інфляційних втрат - 2 042,68 грн за період з 03.11.2023 по 29.11.2023

2) на суму 328 536,06 грн (408 536,06 грн - 80 000,00 грн)

3 % річних - 2 695,28 грн за період з 30.11.2023 по 08.03.2024

інфляційних втрат - 3 623,10 грн за період з 30.11.2023 по 31.01.2024

3) на суму 102 134,02 грн, що становить 20 % від суми боргу 510 670,08 грн:

3 % річних - 888,27 грн за період з 24.11.2023 по 08.03.2024

інфляційних втрат - 1 126,33 грн за період з 24.11.2023 по 31.01.2024.

Відповідачем не подано контррозрахунку на спростування заявлених позивачем вимог у цій частині.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 4 490,16 грн 3% річних та 6 792,11 грн втрат від інфляції.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З ПСП ім. Ватутіна на користь ПП "Стартком-Агро" підлягає стягненню 430 670,08 грн основної заборгованості, 4 490,16 грн 3% річних та 6 792,11 грн втрат від інфляції.

Відповідно до норм ст. 129 ГПК України судовий збір суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна (с. Мала Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградська область, 26607, ідентифікаційний код 13756231) на користь Приватного підприємства "Стартком-Агро", вул. Богопільська, буд. 43-А, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область, 55200, ідентифікаційний код 40288215) 430 670,08 грн основної заборгованості, 6 792,11 грн втрат від інфляції та 4 490,16 грн 3% річних, а також 5 303,43 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам до Електронних кабінетів.

Повне рішення складено 03.05.2024.

Суддя В.Г. Кабакова