ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024м. ДніпроСправа № 904/777/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Київ, в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 34 292,96 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 31 870,67 грн., що складають суму заборгованості за надані послуги у період з жовтня по грудень 2023 року за договором розподілу природного газу від 26.10.2023 № 094205L5H8AP016; 330,51 грн. - інфляції грошових коштів; 1 903,52 грн. - пені; 188,26 грн. - річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу від 26.10.2023 № 094205L5H8AP016 в частині повної та своєчасної оплати за послуги з розподілу природного газу.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на даний час тариф на послуги з розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, для ТОВ "ГРМУ" не встановлено, і АТ "Дніпроазот" керуючись п.п. 6.1, 6.2 договору, до моменту встановлення Оператору ГРМ правомірно встановленого тарифу на послуги розподілу природного газу, не повинен сплачувати за послуги ТОВ "ГРМУ" за період жовтень-грудень 2023 в розмірі, зазначеному у позові.

До того ж, АТ "Дніпроазот" вважає, що постанова НКРЕКП № 1777 від 29.09.2023 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944", якою Оператору ГРМ встановлений новий тариф на послуги розподілу природного газу, а саме, Дніпропетровській філії тариф на послуги розподілу природного газу встановлено у розмірі 1,26 грн. м3 на місяць (без урахування ПДВ), є протиправною, нечинною та такою, що не підлягає застосуванню з моменту її прийняття, що стало підставою для подання АТ "Дніпроазот" відповідного позову до Київського окружного адміністративного суду (справа № 320/10936/24).

Вказані вище обставини, за твердженням відповідача, стали причиною також для не підписання неправильно оформлених позивачем актів наданих послуг.

Зазначає відповідач і про те, що в акті за жовтень 2023 відсутня інформація щодо обсягу переданої (спожитої) енергії, який має бути визначений Оператором ГРМ (ТОВ "ГРМУ") за трьома одиницями виміру кВт*год/Гкал/МДж, а об`єм природного газу в точках комерційного обліку не приведений до стандартних умов. В актах за листопад-грудень 2023 зазначена суперечлива, на думку відповідача, інформація про фактичні обсяги розподілу для АТ "Дніпроазот" природного газу та про обсяги використаної потужності.

Таким чином, зважаючи на вказані вище оставини, АТ "Дніпроазот" вважає, що відсутні правові підстави для нарахування інфляції, пені та річних у зв`язку з безпідставністю та неправомірністю позовних вимог щодо сплати основної заборгованості.

Вказує відповідач і про те, що стягнення з його підприємства одночасно збитків, які викликані інфляційними процесами, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, та пені (штрафних санкцій) є неправомірним та порушує вимоги частини 1 статті 232 Господарського кодексу України.

До того ж, АТ "Дніпроазот" у відзиві на позовну заяву посилається на форс-мажорні обставини у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що унеможливили здійснення у 2023 платежів, у т.ч. на користь позивача за спірним договором, що є обґрунтованою підставою для звільнення відповідача від відповідальності. Про виникнення форс-мажорних обставин АТ "Дніпроазот" неодноразово повідомляло позивача (з наданням підтверджуючих документів).

18.03.2024 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує про те, що заперечення АТ "Дніпроазот" зводяться до незгоди з тарифом, встановленим постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1777, проте, наразі не винесено жодного рішення на користь відповідача.

Вказує позивач і про те, що відповідно до додатку 2 (заяви-приєднання, яка погоджена та підписана споживачем) до спірного договору величина замовленої потужності об`єкта споживача на період з 01.10.2023 по 31.12.2023 встановлена та погоджена сторонами у розмірі 21 078,50 м3, місячна замовлена потужність при цьому дорівнює 7 026,17 м3. Тариф на послуги розподілу природного газу встановлено постановою НКРЕКП від 29.03.2023 № 1777 у розмірі 1,26 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Зазначає Дніпропетровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" у відповіді на відзив і про те, що Оператор ГРМ не виставляє своїм споживачам рахунки за передану (спожиту) енергію, об`єм якої має бути визначений за трьома одиницями виміру в кВт*год/Гкал/МДж.

Таким чином, розрахунки позивача за надані послуги відповідають нормам законодавства: встановлений тариф помножений на визначену величину приєднаної потужності у метрах кубічних.

Крім того, на думку позивача, невнесення інформації до актів наданих послуг щодо переведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії та відмова від підписання актів наданих послуг не спростовують наявність боргу та не звільняють споживача від сплати за надані послуги.

Також, стверджує позивач, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини позивач вказує, що такі обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб щодо кожного окремого договору, зобов`язання, контракту, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тягар доказування форс-мажорних обставин покладено на заявника, а посилання на лист ТПП від 28.02.2022 не є доказом, який засвідчує виникнення обставин форс-мажору для відповідача за спірним договором.

20.03.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь позивача, в яких АТ "Дніпроазот" зазначає про те, що між сторонами не існувало договірних відносин до 2023 року та тариф на послуги розподілу природного газу для ТОВ "ГРМУ" на території Дніпропетровської області вперше встановлено постановою НКРЕКП № 1777 від 29.09.2023. Таким чином, на думку відповідача, посилання позивача на наявність судових справ щодо оскарження попередніх тарифів на послуги з розподілу природного газу є безпідставними.

Вказує відповідач і про обов`язок позивача належним чином відповідно до вимог Кодексу ГРС оформлювати рахунки та акти, які б свідчили про надання ним послуг розподілу газу, про належне надання таких послуг і про дотримання позивачем вимог Кодексу ГРС, у т.ч. за спірний період (з жовтня по грудень 2023).

13.03.2024 до господарського суду через систему "Електронний суд" надійшли клопотання відповідача про зупинення розгляду даної справи до набрання законної сили рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/10936/24 та про розгляд справи № 904/777/24 за правилами загального позовного провадження.

20.03.2024 до господарського суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача про зупинення розгляду справи № 904/777/24 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 904/5087/22.

02.04.2024 господарським судом відмовлено у задоволенні зазначених вище клопотань відповідача, про що постановлено відповідні ухвали.

Ухвалою від 27.02.2024 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/777/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за послуги розподілу природного газу за період з жовтня по грудень 2023 за договором розподілу природного газу від 26.10.2023 № 094205L5H8AP016.

26.10.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі - Оператор ГРМ, позивач у даній справі) та Акціонерним товариством "Дніпроазот" (далі - споживач, відповідач у даній справі) укладено типовий договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) № 094205L5H8AP016 (далі договір) шляхом підписання споживачем заяви-приєднання № 094205L5H8AP016 від 26.10.2023.

У пунктах 1, 4 заяви-приєднання № 094205L5H8AP016 від 26.10.2023 визначені, зокрема, персональний ЕІС-код споживача 56XО00005L5H800Н та величина річної замовленої потужності об`єкта споживача на 2023 рік (з 01.10.2023 по 31.12.2023) 21 078,50 м3.

Згідно з пунктами 1.1 1.3 договору останній є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2494 від 30.09.2015.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 2.1 договору визначено, що Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до пункту 3.3 договору споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання.

Згідно з пунктами 6.1 - 6.4 договору оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1777 для клієнтів Дніпропетровської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" затверджено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,26 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ).

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.6 договору від 01.06.2023 передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку Оператора ГРМ.

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з пунктом 6.8 договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог кодексу газорозподільних систем.

Договір укладається на невизначений строк (пункт 12.1).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає про те, що його підприємством було надано відповідачеві у період з жовтня по грудень 2023 послуги розподілу природного газу за спірним договором на загальну суму 31 870,67 грн., що підтверджується відповідними актами про надані послуги з розподілу природного газу № 411 від 31.10.2023 на суму 10 623,56 грн., № 2792 від 30.11.2023 на суму 10 623,56 грн., № 4339 від 31.12.2023 на суму 10 623,55 грн.

Вказані акти разом з рахунками було надіслано рекомендованими листами від 06.11.2023, 04.12.2023 та 04.01.2024 на адресу споживача, що підтверджується залученими до матеріалів справи описами вкладення у цінні листи, накладними та чеками АТ "Укрпошта", проте, АТ "Дніпроазот" не повернуто підписаними на адресу Дніпропетровської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України".

11.01.2024 позивач звернувся до відповідача із вимогою вих. № 490-К-139-0124 про сплату заборгованості у сумі 31 870,67 грн. за спірним договором, яка залишилась відповідачем без належного реагування, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 (зареєстрований: Мін`юст України, 06.11.2015 за №1379/27824) (далі Кодекс ГРМ) доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільних систем для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до мереж якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2498 від 30.09.2015 (далі договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта, річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається споживачем за його заявою, але не менше обсягів, визначених абзацом четвертим пункту 4 цієї глави.

Річна замовлена потужність нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта визначається за його заявою, яка визначає річну замовлену потужність окремо на перший (поточний) та другий (наступний) календарні роки. При цьому такий споживач має право одноразово подати Оператору ГРМ заяву на зміну величини річної замовленої потужності на другий (наступний) календарний рік з 01 жовтня по 20 жовтня року, що передує наступному календарному року.

Розрахунки для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта здійснюються виходячи з величини замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача до кінця календарного року та оплачуються споживачем рівномірними частками. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається шляхом множення тарифу на розподіл природного газу на співвідношення замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача до кількості місяців, які залишились до кінця календарного року, з урахуванням місяця, у якому здійснюється замовлення потужності.

Згідно з пунктом 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у заяві-приєднанні № 094205L5H8AP016 від 26.10.2023 до умов спірного договору визначено величину річної замовленої потужності об`єкта споживача, а саме, 21 078,50 м3, з 01.10.2023 по 31.12.2023, яка і зазначена позивачем в актах про надані послуги з розподілу природного газу № 411 від 31.10.2023 на суму 10 623,56 грн., № 2792 від 30.11.2023 на суму 10 623,56 грн., № 4339 від 31.12.2023 на суму 10 623,55 грн., які не підписані з боку АТ "Дніпроазот", проте, надсилались на його адресу, докази чого містяться в матеріалах справи.

Розрахунок вартості послуг позивача з розподілу природного газу за загальний період з жовтня по грудень 2023 розраховано останнім відповідно до Постанови НКРЕКП від 29.09.2023 № 1777 для клієнтів Дніпропетровської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", якою затверджено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,26 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ).

Відмова від підписання спірних актів про надані послуги з розподілу природного газу АТ "Дніпроазот" викладена в листах останнього № 1422/01-6 від 10.11.2023, № 1520/01-06 від 07.12.2023 та № 16/01-6 від 10.01.2024, які залучено до відзиву на позовну заяву, мотивована тим, що відповідач не погоджується із встановленим тарифом на послуги розподілу природного газу, який є необґрунтованим та незаконним.

У вказаних листах відповідач також посилається на те, що зазначена в актах інформація про фактичні обсяги розподілу природного газу та про обсяги використаної потужності містять суперечливу інформацію.

Щодо викладених АТ "Дніпроазот" заперечень господарський суд зазначає про те, що останнім не надано доказів скасування або визнання незаконною Постанови НКРЕКП від 29.09.2023 № 1777, якою затверджено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,26 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ).

До того ж, слід зазначити про те, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням, у зв`язку з чим скасування Постанови НКРЕКП від 29.09.2023 № 1777 не призведе до наслідків щодо здійснення перерахунку суми за надані послуги за спірним договором з розподілу природного газу за загальний період з жовтня по грудень 2023.

Також, господарський суд погоджується з твердженнями позивача про те, що невнесення інформації до актів наданих послуг щодо переведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії та відмова від підписання актів наданих послуг не спростовують наявність боргу та не звільняють споживача від сплати за надані послуги. Доказів, які б свідчили про те, що позивачем не було надано послуги з розподілу природного газу у жовтні-грудні 2023, відповідачем до суду не надано.

З огляду на зміст підписаної сторонами заяви-приєднання № 094205L5H8AP016 від 26.10.2023 до умов спірного договору, в якій відповідачем визначено величину річної замовленої потужності об`єкта споживача, а саме, 21 078,50 м3, з 01.10.2023 по 31.12.2023, яка і зазначена позивачем в актах про надані послуги з розподілу природного газу, відповідач був обізнаний про розмір місячної вартості послуги з розподілу природного газу. Цей розмір залишався незмінним протягом жовтня-грудня 2023. Таким чином, АТ "Дніпроазот" володів необхідною інформацією для здійснення як попередньої оплати послуги, так і остаточного розрахунку до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вже було зазначено вище, у пункті 6.6 спірного договору сторонами узгоджено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за надані позивачем послуги з розподілу природного газу за спірним договором в сумі 31 870,67 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми основного боргу слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач заявив до стягнення з відповідача річні у розмірі 188,26 грн. за загальний період прострочення з 13.11.2023 по 21.02.2024 та інфляцію грошових коштів у розмірі 330,51 грн. за загальний період прострочення з листопада 2023 по січень 2024.

Розрахунок інфляції здійснено позивачем відповідно до умов договору та діючого законодавства, у зв`язку з чим зазначена в розрахунку сума підлягає до примусового стягнення з відповідача.

Розрахунок річних позивачем завищено з огляду на те, що останній зроблений позивачем без врахуванням вимог частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України відповідно до якої, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Так, за актом про надання послуги з розподілу природного газу № 2792 від 30.11.2023 останній день сплати припадає на 10.12.2023, тобто на вихідний день, у зв`язку з чим відповідач мав сплатити заборгованість до 11.12.2023 включно. Таким чином, прострочення виконання зобов`язання зі сплати за надані послуги починається з 12.12.2023.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 13.11.2023 по 21.02.2024 в сумі 187,38 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляді обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до пункту 8.2 договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 13.11.2023 по 21.02.2024 в сумі 1 903,52 грн.

Розрахунок пені позивачем завищено з тих самих підстав, що і розрахунок річних.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 13.11.2023 по 21.02.2024 в сумі 1 894,21 грн.

Посилання відповідача на те, що стягнення з його підприємства одночасно збитків, які викликані інфляційними процесами, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, та пені (штрафних санкцій) є неправомірним та порушує вимоги частини 1 статті 232 Господарського кодексу України, господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що стягнення інфляційних є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди (зокрема, зі стягнення збитків).

З приводу обставин, наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву, щодо наявності форс-мажорних обставин господарський суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Стаття 218 Господарського кодексу України унормовує, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі № 917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по договору розподілу природного газу від 26.10.2023 № 094205L5H8AP016, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Слід відзначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами.

Слід також відзначити що держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

У даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Окрім цього, суд зауважує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х.Горобця, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ) 31 870,67 грн. - основного боргу; 187,38 грн. - річних; 330,51 грн. - інфляції грошових коштів; 1 894,21 грн. - пені та 2 421,68 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, становить - 36 704,45 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 29.04.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко