ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р. Справа№ 910/1758/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 30.04.2024 у справі №910/1758/24 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційних скарг розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC) та Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024

у справі № 910/1758/24 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм»

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

1) Компанія «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській багатопрофільній товарно-сировинній біржі» (GNT TRADE DMCC)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

2) приватний нотаріус Дімітрова Тетяна Андріївна

3) приватний нотаріус Сімонова Ольга Юріївна

4) Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл»

5) Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний»

6) Товариство з обмеженою відповідальністю «Аттолло Гранум»

7) Товариство з обмеженою відповідальністю «Озірки»

8) Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторметекспорт»

9) Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферко»

10) Товариство з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп ЛТД»

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024.

20.02.2024 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм» надійшла заява про застосування у справі заходів забезпечення позову, у якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, шляхом встановлення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, Офісу протидії рейдерству, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, анулювання рішень про державну реєстрацію прав, відновлення (поновлення) відомостей про оренду та орендаря, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів на виконання пунктів 2, 3, 4 наказу Міністерства юстиції України № 386/5 від 12.02.2024, в тому числі, шляхом встановлення заборони скасовування (анулювання) рішення від 13.02.2023 № 66394273, прийнятого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною, рішення від 11.04.2023 № 67153029, від 19.04.2023 №№ 67263756, 67263517, прийнятих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою Ольгою Юріївною щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- тип об`єкта нерухомого майна: зерновий термінал (ПТЗ) з обсягом одночасного зберігання до 190 тис. тон (ІV черга будівництва) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, площею 5288.2 кв.м, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1;

- земельні ділянки з кадастровим номером - :07:002:0041 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та кадастровим номером - :07:002:0042 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм» про застосування заходів забезпечення позову та постановлено з метою забезпечення позову вжити наступні заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, шляхом: 1) встановлення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, Офісу протидії рейдерству, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, анулювання рішень про державну реєстрацію прав, відновлення (поновлення) відомостей про оренду та орендаря, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів на виконання пунктів 2, 3, 4 наказу Міністерства юстиції України № 386/5 від 12.02.2024 року в тому числі, шляхом встановлення заборони скасовування (анулювання) рішення від 13.02.2023 року № 66394273, прийнятого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною, рішення від 11.04.2023 року № 67153029, від 19.04.2023 №№ 67263756, 67263517, прийнятих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою Ольгою Юріївною щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- тип об`єкта нерухомого майна: зерновий термінал (ПТЗ) з обсягом одночасного зберігання до 190 тис. тон (ІV черга будівництва) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна:101, площею 5288.2 кв.м, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1;

- земельні ділянки з кадастровим номером - :07:002:0041 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та кадастровим номером - :07:002:0042 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що:

- оспорюваним наказом Міністерства юстиції України № 386/5 від 12.02.2024 було скасовано реєстраційні дії щодо реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм» на спірне нерухоме майно (зерновий термінал, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1) та права оренди земельних ділянок і подальше виконання спірного наказу може призвести до утруднення або неможливості поновити позивачем свої права та захистити майнові інтереси;

- відчуження спірного нерухомого майна та внесення відповідних змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо особи власника призведе до неефективності обраного заявником способу судового захисту, так як заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду;

- вказане свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог щодо заборони здійснювати реєстраційні дії щодо спірного майна, може значно ускладнити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, вжиття таких заходів є адекватним змісту порушеного права, на відновлення якого поданий позов;

- за змістом положень Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 підставою для відмови державним реєстратором у проведенні реєстраційних дій є судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, а відтак адекватним та ефективним способом забезпечення позову та таким, що відповідає меті вжиття заходів щодо забезпечення позову є заборона суб`єктам реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, з приводу якого було прийнято спірний наказ.

Водночас судом першої інстанції зауважено на тому, що:

- за змістом норм ГПК України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову;

- вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду;

- права заявника можуть бути захищені за допомогою вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна;

- забезпечення позову лише обмежує право розпорядження цим нерухомим майном, а тому обрані заходи забезпечення позову жодним чином не будуть порушувати збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Компанія «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC) (ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 вказана юридична особа залучена до участі у справі № 910/1758/24 в якості третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - примітка суду) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- з огляду на зміст позовних вимог та правових підстав позову, зокрема посилання позивача як у позові, так і у заяві про забезпечення позову на порушення норм матеріального права під час винесення оскаржуваного наказу, можна дійти висновку, що забезпечення позову шляхом зупинення вчинення будь-яких реєстраційних дій на виконання пунктів 2, 3, 4 оскаржуваного наказу в даному випадку за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог;

- забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій на виконання пунктів 2, 3, 4 оскаржуваного наказу по суті є зупиненням дії наказу, оскільки зміст існування оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України полягає виключно у його виконанні шляхом внесення відповідних записів на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно);

- суд першої інстанції не конкретизував, в чому полягає порушення прав позивача оскаржуваним Наказом Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024, яким: задоволено скаргу Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі» (GNT Trade DMCC) від 19.12.2023; вирішено визнати прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення від 13.02.2023 №66394273 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни; вирішено визнати прийнятими з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення від 11.04.2023 № 67153029, від 19.04.2023 №№ 67263756, 67263517 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової Ольги Юріївни. Вказане свідчить про те, що оскаржуваним наказом не скасовано і не поставлено під сумнів право власності позивача на спірне нерухоме майно;

- заходи забезпечення позову не стосуються майна позивача, яке ще 10.04.2023 ним продано Товариству з обмеженою відповідальністю «Аттолло Гранум». При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аттолло Гранум» не оскаржило наказ Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024 року і не просило суд застосувати заходи забезпечення позову.

Крім того, скаржником заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали.

Також, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 вказана юридична особа залучена до участі у справі № 910/1758/24 в якості третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - примітка суду) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, проте забезпечення позову шляхом зупинення вчинення будь-яких реєстраційних дій на виконання пунктів 2, 3, 4 оскаржуваного наказу в даному випадку за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог;

- забезпечення позову шляхом зупинення вчинення будь-яких реєстраційних дій на виконання пунктів 2, 3, 4 оскаржуваного наказу по суті є зупиненням дії такого наказу, оскільки зміст існування наказу полягає виключно у його виконанні шляхом внесення відповідних записів на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відтак вжиті заходи забезпечення позову є неспівмірними, оскільки спричиняють неможливість подальшого виконання необхідних дій в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл»;

- результат розгляду цього спору прямо вливає на розмір активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та пов`язаний з його майном, а тому, з огляду на позиції Верховного Суду, такий спір має розглядатися в рамках справи №914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл». Вказане свідчить про те, що, оскільки оскаржувана ухвала була винесена не в рамках справи про банкрутство боржника, суд першої інстанції, ухвалюючи наведене рішення, діяв не як «суд, встановлений законом», у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що прямо свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали та наявність підстав для її скасування;

- заходи забезпечення позову не мають відношення до майна позивача чи відповідача, а стосуються майна третіх осіб ТОВ «Аттолло Гранум» (власник майна, який придбав таке майно у позивача), яке не оскаржує наказ Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024 та не подавало заяву про застосування заходів забезпечення позову. Вказане свідчить про те, що позивач станом на теперішній час не є власником спірного нерухомого майна, а тому у нього відсутнє право, з метою забезпечення ефективного захисту якого у майбутньому суд першої інстанції міг би правомірно вжити заходи забезпечення позову.

Крім того, скаржником заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали.

Також, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Міністерство юстиції України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- позивачем не наведено достатніх, належних та допустимих, у розумінні ст.ст.73,77,78,79 ГПК України, доказів вчинення відповідачем дій, направлених на порушення його майнових прав, а відтак, з огляду на безпідставність та доказову необґрунтованість заяви про забезпечення позову - відсутніми були підстави для її задоволення;

- задовольняючи заяву про забезпечення позову суд фактично вирішив справу без її розгляду по суті заявлених вимог, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, за відсутності в тому числі відповідних доказів, які б свідчили про очевидну протиправність рішення відповідача;

- накладена судом оборона має узгоджуватися з предметом позову та стосуватися виключно запобігання передчасному скасуванню реєстраційних дій на виконання спірного наказу, а відтак заходи забезпечення позову, яких просить вжити заявник, не відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обгрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог немайнового характеру.

Крім того, скаржником заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 та протоколами передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 07.03.2024 та від 08.03.2024, справу № 910/1758/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Пономаренко Є.Ю. - головуючий суддя; судді: Руденко М.А., Барсук М.А..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 задоволено заяву суддів Пономаренка Є.Ю., Барсук М.А. та Руденко М.А. про самовідвід, а матеріали апеляційної скарги у справі № 910/1758/24 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст.. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколами передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 18.03.2024 справу № 910/1758/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю..

З огляду на те, що апеляційні скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційних скарг, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 відкладено розгляд питань, пов`язаних із рухом апеляційних скарг, до надходження матеріалів справи № 910/1758/24.

01.04.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали вказаної справи.

У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який не є головуючим суддею, у відпустці розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1504/24 призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколам передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 02.04.2024 визначений наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді - Шаптала Є.Ю., Станік С.Р..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 задоволено клопотання Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC) про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 та поновлено останній вказаний строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24, розгляд апеляційної скарги призначено на 23.04.2024 об 11:20 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 задоволено клопотання розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 та поновлено останньому вказаний строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24, апеляційні скарги Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC) та розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 об`єднані в одне апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 призначено на раніше визначену дату та час - 23.04.2024 об 11:20 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 залишено без руху, Міністерству юстиції України надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання до суду: доказів сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн та доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 задоволено клопотання Міністерства юстиції України про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 та повнолено апелянту вказаний строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24, апеляційні скарги Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC), розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 об`єднані в одне апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 призначено на раніше визначену дату та час - 23.04.2024 об 11:20 год.

19.04.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттолло Гранум» надійшов відзив на апеляційну скаргу Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC), в якому заявник, з посиланням на те, що:

- на теперішній час існує реальний ризик виконання спірного та незаконного наказу Міністерства юстиції України найближчим часом;

- заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду у постановах від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі №916/3479/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20, від 19.10.2020 у справі №916/30/20 від 16.12.2020 у справі № 915/2460/19 );

- обраний заявником захід забезпечення позову не обмежує прав Міністерства юстиції України щодо його діяльності до вирішення майбутнього спору по суті, оскільки унеможливлює лише внесення змін до записів Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.02.2024 по cправі № 910/12337/23 про скасування наказу Міністерства юстиції України),

просить залишити апеляційну скаргу Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській багатопрофільній товарно-сировинній біржі» (GNT TRADE DMCC) без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 - без змін.

Крім того, 19.04.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттолло Гранум» надійшов відзив на апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», в якому заявник, з посиланням на те, що:

- заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»;

- вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не є тотожними задоволенню позовних вимог, оскільки у даному випадку заборона на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна за своїм змістом не є подібною та не підмінює собою задоволення позовної вимоги про скасування наказу Міністерства юстиції України № 386/5 від 12.02.2024;

- заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 відповідають своїй правовій сутті та не допустили настанню обґрунтованим ризикам неможливості в подальшому ефективному захисту або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів як позивача, так третіх осіб у даній справі;

- участь боржника у спорі як третьої особи без самостійних вимог, виключає можливість розгляду такого спору в межах справи про банкрутство за правилами статті 7 КУзПБ;

- у апеляційній скарзі не обґрунтовується яким чином прийняте рішення безпосередньо має вплив на права, інтереси або обов`язки арбітражного керуючого Сокола О.Ю., в тому числі за умови виконання ним повноважень розпорядника майна ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», оскільки у даній справі боржник не є стороною справи (позивачем або відповідачем) та не заявлено вимоги щодо його майна,

просить закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого Сокола О.Ю. на ухвалу Господарського суду міста Києві від 21.02.2024 року у справі № 910/1758/24 та відмовити в задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого Сокола О.Ю. на ухвалу Господарського суду міста Києві від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 у випадку розгляду такої скарги по суті, ухвалу Господарського суду міста Києві від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 залишити без змін.

19.04.2024 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC), в якому заявник, з посиланням на те, що:

- доводи апелянта про тотожність заходів забезпечення позову позовним вимогам повністю спростовуються тим, що за ухвалою про забезпечення позову не визначається незаконним спірний наказ, а також не встановлюється його незаконність;

- доводи апелянта про те, що суд першої інстанції фактично розглянув спір по суті є помилковими, оскільки в оскаржуваній ухвалі немає жодних висновків про законність/незаконність спірного наказу, а також про підтримання чи відхилення підстав, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги;

- за наявних фактичних обставин справи вбачається наявність низки обґрунтованих ризиків порушення прав та інтересів низки учасників спірних правовідносин наслідком чого стане потенційне заявлення обопільних претензій та спорів між такими учасниками, яке, у свою чергу, створить ситуацію у якій такі учасники, зокрема позивач, вимушені будуть звертатися до суду з метою відновлення своїх порушених прав;

- обраний заявником захід забезпечення позову не обмежує прав Міністерства юстиції України щодо його діяльності до вирішення майбутнього спору по суті, оскільки унеможливлює лише внесення змін до записів Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Крім того, 22.04.2024 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», в якому заявник, з посиланням на ті ж самі обставини, що і у відзиві на апеляційну скаргу Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC) та додатково зазначивши про те, що:

- оскільки ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» залучено у справу як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача і майнові вимоги до неї, як особи щодо якої порушено справу про банкрутство, в межах даної справи не заявлені, відсутні підстави для передачі справи за підсудністю;

- оскільки позов в даній справі подано до Міністерства юстиції України, то справа за правилами виключної підсудності має розглядатись в Господарському суді міста Києва,

просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 розгляд справи відкладено на 30.04.2024 об 11:10 год.

24.04.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттолло Гранум» надійшов відзив на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, в якому заявник, з посиланням на ті ж самі обставини, що і у раніше поданих відзивах, а також додаткового зауваживши на тому, що Міністерство юстиції України зазначає в апеляційній скарзі, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, проте далі по тексту стверджує, що такий вжитий захід забезпечення позову є тотожним із задоволенням позову по суті, просить залишити апеляційну скаргу Міністерства юстиції України без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 - без змін.

25.04.2024 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, в якому заявник, з посиланням на ті ж самі обставини, що і у раніше поданих відзивах, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Міністерства юстиції України, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

30.04.2024 до суду від позивача надійшла копія наказ Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024.

30.04.2024 до суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому заявник, з посиланням на зайнятість всіх представників в інших судових засіданнях, просить відкласти розгляд справи на інший день.

Порадившись на місці, колегія суддів не зійшла підстав для задоволення поданого відповідачем клопотання про відкладення з огляду на наступне.

За приписами ч. 11 ст. 270 ГПК України, яка встановлює порядок розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

Відтак, колегія суддів в цьому випадку не визнає поважними причини неявки у судове засідання 30.04.2024 у цій справі уповноваженого представника відповідача та зауважує відповідачу на тому, що з відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських форсувань слідує, що інтереси відповідача в суді мають право представляти значна кількість осіб (більш, ніж 500 - примітка суду). Водночас відповідачем надано докази на підтвердження занятості його представників в 6 судових засізаннях.

Окрім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційні скарги в судовому засіданні 30.04.2024 за відсутності уповноваженого представника відповідача. Відсутність представника відповідача в цьому випадку не перешкоджає розгляду апеляційної скарги та не повинна заважати здійсненню правосуддя, оскільки процесуальну позицію відповідача викладено у апеляційній скарзі, а участь представників в судовому засіданні не була визнана обов`язковою.

Близька за змістом правова позиції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 у справі № 910/11818/18.

Колегія суддів вважає, що підстави для закриття апеляційного провадження з розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого Сокола О.Ю. на ухвалу Господарського суду міста Києві від 21.02.2024 року у справі № 910/1758/24 відсутні, оскільки вказана особа є розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», яке є третьою особою у цій справі № 910/1758/24.

Станом на 30.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

В судове засідання відповідач та треті особи 2, 3, 5, 7, 10 представників не направили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників відповідача та третіх осіб 2, 3, 5, 7, 10 представників за наявними матеріалами апеляційного провадження.

У судовому засіданні представники апелянтів апеляційні скарги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, решта учасників судового засідання проти задоволення апеляційних скарг заперечили.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024, яким:

- скаргу GNT Trade DMCC від 19.12.20223 задоволено;

- визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 13.02.2023 № 66394273 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни;

- визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 11.04.2023 № 67153029, від 19.04.2023 №№ 67263756, 67263517 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової Ольги Юріївни.

20.02.2024 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм» надійшла заява про застосування у справі заходів забезпечення позову, у якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, шляхом встановлення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, Офісу протидії рейдерству, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, анулювання рішень про державну реєстрацію прав, відновлення (поновлення) відомостей про оренду та орендаря, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів на виконання пунктів 2, 3, 4 наказу Міністерства юстиції України № 386/5 від 12.02.2024, в тому числі, шляхом встановлення заборони скасовування (анулювання) рішення від 13.02.2023 № 66394273, прийнятого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною, рішення від 11.04.2023 № 67153029, від 19.04.2023 №№ 67263756, 67263517, прийнятих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою Ольгою Юріївною щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- тип об`єкта нерухомого майна: зерновий термінал (ПТЗ) з обсягом одночасного зберігання до 190 тис. тон (ІV черга будівництва) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, площею 5288.2 кв.м, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1;

- земельні ділянки з кадастровим номером - :07:002:0041 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та кадастровим номером - :07:002:0042 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник послався на те, що:

- усталена практика Верховного Суду щодо застосування інституту забезпечення позову виходить з того, що у разі, коли спір є немайновим, тобто судове рішення у разі задоволення такого позову не вимагатиме його примусового виконання, не повинна досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а досліджується та оцінюється така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду та те, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду;

- існує реальний ризик виконання спірного наказу Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024;

- при цьому виконання вказаного наказу, а саме скасування реєстраційних дій, призведе до повернення нерухомого майна у власність іпотекодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», і таке майно в подальшому може бути реалізовано в межах банкрутства останнього з переходом права власності на це майно до інших осіб, що призведе до того, що позивач (особа, яка придбала таке майно у іпотекодержателя Акціонерного банку «Південний») та ТОВ «Аттолло Гранум» (власник майна, який придбав його у позивача) можуть втратити будь-які права на таке майно;

- вказане може призвести до того, що позивач буде позбавлений можливості відновити свої порушені права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. Одразу після скасування такого рішення на позивача можуть бути покладені обов`язки за ТОВ «Аттолло Гранум», яке придбало нерухоме майно у позивача. Так само позивач буде змушений звертатися з вимогами до Акціонерного банку «Південний» щодо повернення сплачених коштів за придбання майна, що також поставить Акціонерний банк «Південний» в край невигідне становище стосовно спірного нрухомого майна та наслідків скасування реєстрації права власності на це майно;

- отже виконання спірного наказу відповідача створить правову невизначеність щодо спірного нерухомого майна та осіб, які у певний період часу були власниками чи є актуальними власниками, або щодо осіб, які мають речові права на нерухоме майно, або осіб, у яких виникне обов`язок повернути грошові кошти за цей майно на користь осіб, які його придбали, а також призведе до порушення прав та інтересів позивача та третіх осіб, порушить дисбаланс інтересів позивача та третіх осіб відносно спірного нерухомого майна.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, предметом розгляду у якій є правомірність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позовні вимоги про визнання якого таким, що не підлягає виконанню, має розглядатися судами:

- оскільки у даному разі Фірма мала намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- при цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, згідно з вказаним правовим висновком при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову, поданої у спорах, предметом у яких є немайнові вимоги, задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, судами не повинна взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду та те, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як встановлено вище предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024, а у разі задоволення цих вимог та скасування наказу судове рішення не вимагатиме примусового виконання.

Позивач зазначає про наступне.

21.11.2018 між Акціонерним банком «Південний» та позичальниками - ТОВ «Ферко», ТОВ «Вторметекспорт», ТОВ «Металзюкрейн Корп ЛТД», укладено генеральну угоду про кредитування № AGS2018-05276, відповідно до умов якої, з урахуванням всіх змін та доповнень банк зобов`язався надавати позичальникам банківські послуги, в тому числі кредит/кредитна лінія/овердрафт з максимальним лімітом 18 500 000,00 доларів США на виконання якої банком надано позичальникам кредити, проте останні своїх зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту не виконали.

В свою чергу в забезпечення виконання зобов`язань між Акціонерним банком «Південний» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», серед іншого, укладено іпотечний договір, посвідчений 03.12.2020 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., номер в реєстрі 1152, відповідно до умов якого, з урахуванням всіх змін та доповнень, Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» передало в іпотеку Акціонерному банку «Південний» нерухоме майно - зерновий термінал (ПТЗ) з обсягом одночасного зберігання до 190 тис. тон (ІV черга будівництва), загальною площею - 5 288,2 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, будинок 1/1. Предмет іпотеки, розташований на земельних ділянках: кадастровий номер - :07:002:0041 та кадастровий номер - :07:002:0042 на правах оренди, на підставі договору оренди, посвідченого 11.12.2015 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галієвським Д.О.

13.02.2023 Акціонерним банком «Південний» в порядку передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» звернув стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу вказаного нерухомого майна на користь позивача (рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни від 13.02.2023 №66394273).

У подальшому, 10.04.2023 позивач продав спірне майно ТОВ «Аттолло Гранум» за відплатним договором купівлі-продажу, який був посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа Сімоновою О.Ю. 10.04.2023 та зареєстровано за № 939. Відповідно до ТОВ «Аттолло Гранум» перейшло право оренди земельних ділянок на яких розташоване спірне майно про що приватним нотаріусом Сімоновою О.Ю. було прийнято рішення від 11.04.2023 № 67153029.

19.04.2023 ТОВ «Аттолло Гранум» передало в іпотеку ТОВ «Озірки» спірне нерухоме майно, про що приватним нотаріусом Сімоновою О.Ю. були прийнятті рішення від 19.04.2023 №№ 67263756, 67263517 на підставі яких зареєстровано іпотеку та заборону на нерухоме майно.

Водночас спірним наказом Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024, серед іншого, визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано вищезгадані рішення від 13.02.2023 № 66394273 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни та від 11.04.2023 № 67153029, від 19.04.2023 №№ 67263756, 67263517 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової Ольги Юріївни.

Отже, виконання спірного наказу призведе до повернення спірного нерухомого майна у власність іпотекодавця - ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та, відповідно, відновлення за останнім права оренди земельних ділянок.

В свою чергу вказане надає ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» права на відчуження такого майна.

При цьому у випадку наступного відчуження спірного майна та внесення відповідних змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо особи власника захист порушеного права позивача буде ускладненими, оскільки права на таке майно може перейти до іншої (інших) особи (осіб) та позивач не зможе захистити свої порушені права в межах даного судового процесу, а вимушений буде ініціювати нові позови як до набувачів спірного майна, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на позивача буде неправомірним. Вказане власне призведе і до неефективності обраного заявником способу судового захисту.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, заходи забезпечення позову, які позивач просить вжити у поданій заяві, стосуються нерухомого майна, щодо якого позивачем заявлені вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 386/5 від 12.02.2024, а отже відповідають предмету позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації..

Статтею 18 вказаного Закону передбачений порядок проведення державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з пунктами 6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється, серед іншого, на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для відмови державним реєстратором у проведенні реєстраційних дій є судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій.

За таких обставин адекватним та ефективним способом забезпечення позову та таким, що відповідає меті вжиття заходів щодо забезпечення позову є заборона суб`єктам реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, з приводу якого було прийнято спірний наказ.

Колегія суддів зауважує на тому, що питання щодо допустимого заходу забезпечення позову у спорі про скасування наказу Міністерства юстиції України вирішувалися в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №910/4445/21, а згідно з сформованим у пункті 8.13 цієї постанови висновком, встановлена законом заборона вчинення реєстраційних дій є зрозумілим, самодостатнім та передбаченим законом заходом забезпечення позову у спорі про скасування наказу Міністерства юстиції України.

Вказаним спростовуються посилання апелянтів на те, що:

- забезпечення позову шляхом зупинення вчинення будь-яких реєстраційних дій на виконання пунктів 2, 3, 4 оскаржуваного наказу в даному випадку за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог;

- забезпечення позову шляхом зупинення вчинення будь-яких реєстраційних дій на виконання пунктів 2, 3, 4 оскаржуваного наказу по суті є зупиненням дії такого наказу, оскільки зміст існування наказу полягає виключно у його виконанні шляхом внесення відповідних записів на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відтак вжиті заходи забезпечення позову є неспівмірними, оскільки спричиняють неможливість подальшого виконання необхідних дій в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл».

Колегія суддів зауважує апелянтам і на тому, що:

- в даному випадку вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій не можуть свідчити про вирішення спору сторін по суті. При цьому у випадку відмови у позові такі заходи не будуть перешкоджати виконанню наказу Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024;

- вжиті заходи забезпечення позову безпосередньо пов`язані із предметом розгляду по даній справі та мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті;

- вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду;

- визначені заявником заходи забезпечення позову гарантуватимуть виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог, та гарантуватимуть ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду;

- забезпечення позову лише обмежує право розпорядження цим нерухомим майном, а тому обрані заходи забезпечення позову жодним чином не будуть порушувати збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Колегія суддів вважає помилковими твердження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» про те, що, оскаржувана ухвала має бути скасована оскільки результат розгляду цього спору прямо вливає на розмір активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та пов`язаний з його майном, а відтак спір має розглядатися в рамках справи №914/466/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», та зауважвєу йому на тому, що предметом розгляду у цій справі є вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №386/5 від 12.02.2024, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» не є ані позивачем, ані відповідачем у цій справі.

Посилання апелянтів як на підставу для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову на те, що заходи забезпечення позову не стосуються майна позивача, що свідчить про те, що нього у нього відсутнє право, з метою забезпечення ефективного захисту якого у майбутньому суд першої інстанції міг би правомірно вжити заходи забезпечення позову, колегією суддів до уваги не приймаються, а вказані обставини судом не досліджуються, оскільки вказані твердження фактично стосуються наявності у позивача підстав для звернення до суду з цим позовом, проте при встановленні наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд не досліджує наявність підстав для задоволення поданого до суду позову.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Слід окремо зауважити на тому, що як Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», так і Компанія «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC) станом на дату винесення оскаржуваної ухвали не були учасниками справи № 910/1758/24, так як до участі у справі їх було залучено пізніше.

Колегія суддів зазначає про те, що у випадку коли особа вважає порушеними свої права вжитими заходами забезпечення позову, втім така особа не мала можливості подати докази на підтвердження своєї позиції до місцевого господарського суду до постановлення ухвали або дізналася про порушення своїх прав вже після застосування відповідних заходів, ефективним засобом відновлення прав цієї особи є також механізм, визначений ст. 145 ГПК України, відповідно до якого суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, зокрема, оцінивши ті докази, які заявник був позбавлений можливості подати до місцевого господарського суду до вжиття відповідних заходів. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 916/4385/23.

Зважаючи на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Санолта Корм» про забезпечення позову.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржники не довели обґрунтованість своїх апеляційних скарг, доказів на підтвердження своїх вимог суду не надали, апеляційний суд погоджується з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційних скарг не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційних скарг, апеляційні скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC) та Міністерства юстиції України задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл», Компанії «Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській товарно-сировинній біржі» (GNT Trade DMCC) та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на апелянтів.

4. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2024 у справі № 910/1758/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 30.04.2024.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Р. Станік