номер провадження справи 19/30/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 Справа № 908/436/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Давиденко Ірина Вікторівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Приватного акціонерного товариства СТРАХОВА ГРУПА ТАС, (03117, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 65, ідентифікаційний код 30115243)

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789)

про стягнення 28 044,57 грн.

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.02.2024 до Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява (вх. № 473/08-07/24) Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО про стягнення 24 779,18 грн страхового відшкодування, 323,12 грн інфляційних втрат, 215,88 грн 3 % річних, 2 726,39 грн пені.

Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної компенсації страхового відшкодування, пов`язаного з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Позов обґрунтовано ст. 993, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.36 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 21.02.2024, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/436/24 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/436/24 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 19/30/24, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 26.02.2024 у справі № 908/436/24 відповідачу запропоновано не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали суду, подати відзив на позовну заяву. Позивачу цією ж ухвалою суду запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати суду відповідь на відзив на позовну заяву .

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 26.02.2024 про відкриття провадження у справі № 908/436/24 доставлена до електронного кабінету Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» 27.02.2024, про що свідчить наявна в матеріалах справи Довідка Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа.

Відповідачем на підставі ст., ст. 165, 251 ГПК України через підсистему Електронний суд ЄСІТС подано - 02.03.2024 відзив на позовну заяву (вх. №4949/08-08/24 від 04.03.2024). У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що визнає позовну вимогу про страхове відшкодування у розмірі 24 779,19 грн. Також, просить врахувати доводи викладені у цьому відзиві при винесенні рішення по справі в частині визнання в повному обсязі ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» вимоги ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 726,39 грн. пені, 323,12 грн.- втрат від інфляції та 215,88 грн.-3 % річних. Крім того, просить повернути позивачу з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 27.03.2024 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 25.04.2024.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» та ОСОБА_1 укладено Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків «ПОВНИЙ АВТОЗАХИСТ» FA -000244431 та полісом № AT/3525521, за умовами якого застраховано ризик настання збитків Страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою забезпеченого транспортного засобу (автомобіля «Мercedes-Benz E 200» д.н.з. НОМЕР_1 ). Дія договору страхування з 22.12.2022 по 21.12.2023.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля «Мercedes-Benz E 200» д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

27.03.2023 у м. Запоріжжя, по вул. Маршала Судца, 26А ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053», д.н.з НОМЕР_3 , порушив Правила дорожнього руху України, а саме: здійснив зіткнення з автомобілем «Мercedes-Benz E 200» д.н.з. НОМЕР_1 .

У зв`язку з тим, що настання дорожньо-транспортної пригоди відбулося за участю забезпечених транспортних засобів, а також з відсутністю травмованих (загиблих) людей, а також за згодою водіїв даних транспортних засобів щодо обставини її скоєння, за відсутністю у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було складено Європротокол, тобто повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому ОСОБА_2 , визнав свою вину.

27.03.2023 у зв`язку з пошкодженням у ДТП застрахованого автомобіля автомобілем «Мercedes-Benz E 200» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 (страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту) звернулась до позивача (страховика) з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Мercedes-Benz E 200» д.н.з. НОМЕР_1 , визначено згідно Калькуляції № 05484_08 від 28.03.2023 та складає 27 979,18 грн.

29.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування, якою просила перерахувати виплату в розміррі 27 979,18 грн.

Відповідно до умов договору страхування АТ «СТ «ТАС» (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування «Мercedes-Benz E 200» д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі: 27979,18 грн., що підтверджується страховим актом № 06146/08/923 від 29.03.2023 та платіжною інструкцією № 327758 від 31.03.2023 на суму 27 979,18 грн.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно із умов договору.

Згідно з полісом серії ЕР № 211208350 (діючий поліс на 27.03.2023) цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_3 , застрахована ТДВ Страхова компанія Кредо (відповідач у справі); франшиза згідно з цим полісом 3 200,00 грн.; ліміт за шкоду майну 160 000,00 грн.

Після виплати страхового відшкодування позивач 04.04.2023 звернувся до відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у вчиненні 27.03.2023 ДТП (водія ОСОБА_2 , автомобіля марки « ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_3 ) із заявою вих. № 01639/9223 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 27 979,18 грн.

Зазначена претензія залишена без відповіді та задоволення. Страхове відшкодування не виплачене.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 24 779,18 грн. та нарахованих на вказану суму пені в розмірі 2726,39 грн., 3 % річних в розмірі 215,88 грн. та втрат від інфляції в розмірі 323,12 грн.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору якщо передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/449/17.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність особи, що користуються транспортним засобом «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_3 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, застрахована у відповідача відповідно до Полісу № ЕР № 211208350 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 27.03.2023.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст., ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку позивачу) в обсязі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

При цьому, приймаючи до уваги положення ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092).

Суд враховує, що ТДВ Страхова компанія КРЕДО, як Страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження).

Як встановлено матеріалами справи, зобов`язання, що має бути сплачене відповідачем становить 27 979,18 грн.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза становить 3 200,00 грн.

Як встановлено матеріалами справи, зобов`язання, що має бути сплачене відповідачем становить 24 779,18 грн. (27 979,18 грн. 3 200,00 грн.).

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, позивачем на адресу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО направлялася заява № вих. № 01639/9223 від 04.04.2023 на виплату страхового відшкодування.

Отже відповідач, який 22.05.2023 отримав заяву про виплату страхового відшкодування, повинен був сплатити суму страхового відшкодування на користь на користь ПрАТ «Страхова Група «ТАС» не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви.

Відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив.

Відповідач визнав позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24 779,18 грн, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації, про що зазначив у відзиві на позовну заяву.

Отже, враховуючи вищезазначені приписи законодавства вимога про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, задовольняється судом в сумі 24 779,18 грн.

Крім того, враховуючи невиконання відповідачем зобов`язання з відшкодування шкоди в порядку суброгації, позивачем нараховано 2 726,39 грн. пені за період з 22.08.2023 по 05.12.2023 та 215,88 грн. 3 % річних за період за період з 22.08.2023 по 05.12.2023 та 323,12 грн. втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування за наявності відповідних правових підстав для цього є грошовим зобов`язанням страховика. Тому в разі прострочення виконання даного зобов`язання до страховика може бути застосовано відповідальність за порушення грошового зобов`язання, визначену статтею 625 Цивільного кодексу України.

Правова позиція стосовно наявності підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат у разі прострочення виплати страховиком відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наведена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Норма вказаної статті не містить обмежень щодо її застосування виключно у правовідносинах між страховиком і страхувальником за полісом ОСЦПВВНТЗ, тому суд дійшов висновку про можливість застосування даної відповідальності до відповідача у разі прострочення ним виплати страхового відшкодування на користь особи, яка має право на таке відшкодування, в даному випадку - позивача.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідач не надав суду доказів виплати позивачу страхового відшкодування, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що зазначив у відзиві на позовну заяву.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому дійшов висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення відповідного рішення.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» задовольняються судом у повному.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України і ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи приписи зазначених норм закону, суд вважає наявними підстави для повернення позивачу з Державного бюджету України, за відповідною ухвалою, судового збору в розмірі 1 514,00 грн., що дорівнює 50 % від суми судового збору сплаченого позивачем платіжними інструкціями № 14305 від 31.01.2024 (на суму 344,00 грн.) та № 8952 від 27.11.2023 (на суму 2 684,00 грн.) при зверненні до суду з позовом у даній справі, у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі 1 514,00 грн., що дорівнює 50 % від суми судового збору сплаченого позивачем, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства СТРАХОВА ГРУПА ТАС, (03117, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 65, ідентифікаційний код 30115243) 24 779 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) грн. 18 коп. страхового відшкодування, 2 726 (дві тисячі сімсот двадцять шість) грн. 39 коп. пені, 215 (двісті п`ятнадцять) грн. 88 коп. - 3 % річних та 323 (триста двадцять три) грн. 12 коп. втрат від інфляції.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства СТРАХОВА ГРУПА ТАС, (03117, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 65, ідентифікаційний код 30115243) судовий збір у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Після набрання законної сили рішення суду постановити ухвалу про повернення Приватному акціонерному товариству СТРАХОВА ГРУПА ТАС з державного бюджету 1514,00 грн. судового збору.

Повне рішення оформлено і підписано « 25» квітня 2024.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.