УХВАЛА

м. Київ

25.04.2024Справа № 910/4808/24

Суддя Господарського суду міста Києва Удалова О.Г., розглянувши матеріали

позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробудівництво"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Літій Інком Інвест"

про визнання недійсним договору та стягнення 11 415 580,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробудівництво" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Літій Інком Інвест" про визнання недійсним договору та стягнення 11 415 580,00 грн.

Розглянувши матеріали позову, суд прийшов до висновку, що матеріали позовної заяви та додані до неї документи підлягають передачі на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У свою чергу, правила виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27-29 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Так, частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 зазначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є, зокрема, визнання недійсними правочинів, які стосуються нерухомого майна, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 та ч. 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Так, предметом спору у даній справі є, зокрема, вимога про визнання недійсним Договору суперфіцію № 18/12-С від 18.12.2017, укладеного між ТОВ "Літій Інком Інвест" (суперфіціар, відповідач) та ТОВ "МБС-Укрінвест" (суперфіціарій, третя особа), відповідно до п. 1.1. якого суперфіціар надав, а суперфіціарій отримав в строкове платне володіння та користування з правом забудови (суперфіцій) земельну ділянку, площею 0,4998 гектара, яка розташована в с. Паляниця, уч. Вишня, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер :22:002:0993, а також вимога про стягнення з відповідача 11 415 580,00 грн збитків (застосування наслідків недійсності вищевказаного договору).

За таких обставин, суд дійшов висновку про передачу матеріалів позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудівництво" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Літій Інком Інвест" про визнання недійсним договору та стягнення грошових коштів на розгляд Господарському суду Івано-Франківської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудівництво" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Літій Інком Інвест" про визнання недійсним договору № 18/12-С від 18.12.2017 та стягнення 11 415 580,00 грн направити за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області (вул. Грушевського, 32, м. Івано-Франківськ, 76018).

Ухвала набирає законної сили 25.04.2024 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова