ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/56/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивачів-1,2: не прибули;

від відповідача: не прибув

взяв участь: Ільченко П.Л., прокурор, посв.№071249 від 01.03.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Генічеської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

1. Південного офісу Держаудитслужби;

2. Генічеської міської ради

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -

Комунального підприємства "Азовкомунсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Покрів Гранд-Буд"

про стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів у сумі 43291,43 грн.

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 12.01.2024 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження за позовом Керівника Генічеської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Генічеської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Покрів Гранд-Буд" з позовними вимогами про стягнення 43291,43 грн., перше підготовче засідання призначено на 20.02.2024 о 10:00.

15.01.2024 на електронну адресу суду та через систему "Електронний суд" від Генічеської окружної прокуратури надійшли додаткові обґрунтування залучення третьої особи на стороні позивача-2.

Господарським судом ухвалою від 20.02.2024 відкладено підготовче засідання на 12.03.2024 о 12:00, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунальне підприємство "Азовкомунсервіс" () на стороні позивача-2 Генічеської міської ради ().

12.03.2024 в системі "Електронний суд" Управлінням Південного офісу Держаудитслужби у Херсонській області сформовано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача-1 за наявними матеріалами.

Господарським судом ухвалою від 28.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/56/24 до судового розгляду по суті на 29.04.2024 об 11:00.

Присутній в засіданні суду прокурор позовні вимоги підтримав в повному об`ємі.

Позивач-1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Позивач-2 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи (КП "Азовкомунсервіс") в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив, право на подання відзиву не скористався; крім того, відповідач про розгляд справи господарським судом повідомлявся шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті Господарського суду Житомирської області.

Копія ухвали господарського суду про від 18.03.2024 направлялась рекомендованим листом на юридичну адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (11703, Житомирська область, м.Звягель, вул. Житомирська, 73), яка повернулись до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Тому слід зазначити, що за п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За ч. 7 ст. 120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник справи за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, в якій вона є стороною.

Виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 29.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позовних вимог.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Керівник Генічеської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Південного офісу Держаудитслужби, Генічеської міської ради Херсонської області звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Покрів Гранд-Буд" про стягнення 43291,43 грн надмірно сплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаткова угода №2 від 30.03.2020 (в частині визначення ціни за 1 літр) до договору про закупівлю товарів за державні кошти №5 від 06.03.2020, укладена з порушеннями вимог чинного законодавства України та є нікчемною на підставі статті 37 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки при застосуванні пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" при збільшенні ціни на одиницю товару необхідне підтвердження (наявність факту) коливання ціни такого товару на ринку. Вказане, на переконання прокурора, спричинило переплату Генічеською міською радою коштів в розмірі 43291,43грн, які просить стягнути з відповідача.

Прокурор у позовній заяві вказав, що додатковою угодою №2 сторони збільшили ціну за одиницю товару, не підтвердивши документально та не обґрунтувавши наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення основного договору до моменту виникнення необхідності внесення змін; таким чином, внаслідок укладення спірної додаткової угоди до договору, замовник безпідставно надміру сплатив, а відповідач отримав кошти на загальну суму 43291,43 грн.

Присутній в засіданні суду прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

03.02.2020 Комунальним підприємством "Азовкомунсервіс" розміщено оголошення про проведення закупівлі (за кодом ДК 021:2015:09132000-3 - бензин 10080 літрів , та за кодом ДК 021:2015:09134200-9 - дизельне паливо 17530 літрів) за процедурою відкритих торгів (номер ID закупівлі: UA-2020-02-03-000319-с), з очікуваною вартістю 732390,00грн.

За наслідками процедури закупівлі 06.03.2020 між Комунальним підприємством "Азовкомунсервіс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Солвінг Сістемс" (постачальник, відповідач) було укладено договір №5 про закупівлю товарів за державні кошти (далі - договір) (а.с.136-139 т.1).

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ "Солвінг Сістемс" змінило найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю "Покрів Гранд-Буд" (Далі - ТОВ "Покрів Гранд-Буд") .

За умовами п.1.1 договору, виконавець зобов`язується передати у встановлений строк нафтопродукти: 09132000-3 - бензин А-92, 09134200-9 - дизельне паливо, в кількості зазначеній в тендерній документації та у специфікації, яка містить вказівку на найменування, одиницю виміру і яка є невід`ємною частиною договору (додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити поставлений товар.

Відповідно до п.3.1 договору, ціна цього договору становить 506643,50 грн без ПДВ.

Згідно з п. 3.3 договору, його умови не повинні відрізнятися від умов тендерної пропозиції учасника-переможця процедури закупівлі.

За умовами п. 3.5.1 договору, зміна ціни за одиницю товару можлива не більше як на 10 відсотків у разі коливання ціни даного товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі та за наявності довідки, яка буде підтверджувати дане коливання.

Розрахунки проводяться замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку замовника на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5 днів після отримання товару. Порядок розрахунку здійснюється тільки після поставки товару (підписання накладної), пред`явлення виконавцем рахунку та накладної на оплату товару (п. 4.1 договору).

Товар вважається поставленим виконавцем і прийнятим замовником згідно накладної (п. 5.2 договору).

За п. 10.1 договір набирає чинності з 06.03.2020 і діє до 31.12.2020.

Згідно із специфікацією (додаток до договору №5 від 06.03.2020) вартість 1 літру становить: бензину марки А-92 22,02грн без ПДВ (кількість 10 080 літрів, сума без ПДВ 221961,60грн), дизельного палива 22,02грн без ПДВ (кількість 17530 літрів, сума без ПДВ 386010,60грн). Загальна сума без ПДВ 506643,50грн (а.с.140 т.1).

20.03.2020 між КП "Азовкомунсервіс" та ТОВ "Солвінг Сістемс" укладено Додаткову угодою №1 до договору №5 від 06.03.2020, якою п.3.1 договору викладено в наступній редакції: Загальна сума договору становить 506643,50грн в т.ч.ПДВ (а.с.141 т.1).

Додатковою угодою №2 від 30.03.2020 внесено зміни до специфікації товару, що є додатком №1 до договору в частині зменшення обсягів та збільшення вартості товару, специфікацію викладено в новій редакції:

- вартість 1 літру становить: бензину марки А-92 22,02грн з ПДВ (кількість 500 літрів, сума з ПДВ 9175,00грн), дизельного палива 22,02грн з ПДВ (кількість 500 літрів, сума з ПДВ 9175,00грн), бензину марки А-95 24,18грн з ПДВ (кількість 8724,2183 літрів, сума з ПДВ 175793,00грн), дизельного палива 24,18грн з ПДВ (кількість 15508,7096 літрів, сума з ПДВ 312500,00грн), загальна ціна товару 506643,50грн з ПДВ (а.с.142 т.1).

Постачальник обґрунтовує такі зміни виникненням економічних обставин пов`язаних із зміною ціни товару на ринку нафтопродуктів. Коливання цін на ринку нафтопродуктів підтверджує інформаційним листом Торгівельно-промислової палати від 12.03.2020.

Як вбачається із наданих прокуратурою копій видаткових накладних, постачальник поставив, а замовник прийняв 21042,33 літра бензину А-92 та дизельного пального (а. с. 146-160 т.1) у період з 06.03.2020 по 31.12.2020 згідно з наступними об`ємами та цінами:

У період з 06.03.2020 по 30.03.2020 було здійснено поставку:

- Бензин А-92 - 500л., 22.02 грн. за одиницю товару з ПДВ на загальну вартість 11010 грн;

- Дизельне пальне - 500л., 22.02 грн. за одиницю товару з ПДВ на загальну вартість 11010 грн.;

У період з 30.03 по 31.12.2020 було здійснено поставку :

- Бензин А-92 - 6900 л., 24,18 грн. за одиницю товару з ПДВ на загальну вартість 166 842,00 грн.;

- Дизельне пальне - 13142,33 л., 24,18 грн. за одиницю товару з ПДВ на загальну вартість 317 781,50 грн,

У свою чергу КП "Азовкомунсервіс" здійснило оплату за поставлений товар у сумі 506643,50грн (а. с. 161-178 т.1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор вказав, що додатковою угодою №2 до договору сторони зменшили кількість предмету закупівлі, збільшивши ціну за одиницю товару; не підтвердили документально та не обґрунтували наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення основного договору до моменту виникнення необхідності внесення змін; таким чином, внаслідок укладення спірної додаткової угоди до договору, замовник безпідставно надміру сплатив, а відповідач отримав кошти на загальну суму 43291,43грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Прокурор подав позов в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби та Генічеської міської ради Херсонської області в особі начальника Генічеської міської військової адміністрації Генічеського району Херсонської області.

Згідно із ч.4, абз.2 ч.5 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За ч.ч.1,3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

У п. 37 - 40, 43 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Велика Палата ВС звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор.

Щодо підстав визначення Південного офісу Держаудитслужби позивачем 1) у справі, прокурор посилається на Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, згідно з якими зазначена служба є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, визначених пп. 3 п. 4 Положення, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення моніторингу закупівель, перевірки державних закупівель.

Згідно з пп. 20 п. 6 Положення Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Генічеська окружна прокуратура у листі від 10.08.2023 вих. №51-1448вих-23 повідомляла Південний офіс Держаудитслужби про виявлені порушення вимог законодавства про закупівлі з метою вжиття останнім відповідних заходів (а.с. 121-122 т. 1).

У листах від 30.08.2023 вих. №152125-17/724-2023 Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області повідомило прокуратуру про невжиття заходів щодо звернення органами державного фінансового контролю до суду за фактом встановлених прокурором порушень (а.с. 123-125 т.1).

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду в інтересах держави в особі Генічеської міської ради в особі начальника Генічеської міської військової адміністрації Генічеського району Херсонської області прокурор посилається на те, що орган місцевого самоврядування згідно із ст. 22 Бюджетного кодексу України, є головним розпорядником коштів, який уповноважений на здійснення видатків з бюджету, а також є засновником та власником КП "Азовкомунсервіс", який був замовником проведення відкритих торгів.

Генічеська окружна прокуратура у листі від 10.01.2023 вих. №51-1445вих-23 повідомила начальника Генічеської міської військової адміністрації про виявлені порушення ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" з метою вжиття відповідних заходів (а. с. 95-97 т.1).

У листі від 28.08.2023 вих.№02-30/713 начальника Генічеської міської військової адміністрації повідомив про відсутність наміру вжиття заходів щодо стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів (а.с. 98-101 т.1).

З наведених відповідей позивачів вбачається відсутність наміру на здійснення судового захисту порушених інтересів держави.

Згідно з п. 1 постанови Верховної Ради України від 03.11.2022 №2706-IX, у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальники, у тому числі Генічеської міської військової адміністрації Генічеського району Херсонської області, крім повноважень, віднесених до їх компетенції Законом України "Про правовий режим воєнного стану", здійснюють повноваження відповідних сільських, селищних, міських рад, їх виконавчих комітетів, відповідних сільських, селищних, міських голів (а.с. 94 т.1).

Також у матеріалах справи є листи-повідомлення (у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру) позивачам по справі від 18.12.2023 №51-2364вих-23 та №51-2365вих-23 про підготовку позовної заяви у справі та скерування її до суду (а. с. 179-181, 182-183 т.1).

Таким чином прокурор дотримався порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", при направленні вказаного позову до господарського суду.

Щодо стягнення коштів у вигляді застосування наслідків за нікчемною додатковою угодою.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, у силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 4, 5 статті 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 3 Закону України Про публічні закупівлі» у редакції чинній на момент укладання між сторонами договору та додаткових угод (далі - Закону України "Про публічні закупівлі") визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Указаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1 статті 36 Закону).

Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

У абзаці 2 частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Відтак, для обґрунтування збільшення вартості товару, відповідач повинен довести належними доказами наявність підстав для збільшення ціни товару та для застосування пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 зазначив, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (п.8.10 постанови).

Судом встановлено, що станом на момент підписання договору сторони погодили усі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

У відповідності до роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 р. № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору", внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Держстат України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, однак перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Отже, у кожному випадку це буде той документ, який підтверджує факт коливання ціни конкретного предмета закупівлі зокрема, інформація (довідка) або експертний висновок відповідного органу, який має повноваження моніторити ціни на конкретний товар, визначати зміни в цінах на такий товар.

На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Всупереч наведеному, сторонами документально не підтверджено та жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару під час укладання додаткової угоди №2 від 30.03.2020.

Разом з тим, згідно з даними щодо середньої ціни на товари (послуги) у 2020 році, розміщені на сайті інтернет-ресурсу https://index.minfin.com.ua/fuel, динаміка вартості 1 літру бензину А-92 з 06.03.2020 по 30.03.2020 мала тенденцію до зменшення вартості , від 25,44грн станом на 06.03.2020 до 24,40грн станом на 30.03.2020. Аналогічно динаміка вартості 1 літру дизельного палива з 06.03.2020 по 30.03.2020 мала тенденцію до зменшення вартості від 25,87грн станом на 06.03.2020 до 24,81грн станом на 30.03.2020.

ТОВ "Солвінг Сістемс", не зважаючи на те, що з часу укладення договору про закупівлю товару за державні кошти №5 від 06.03.2020 до дня укладення додаткової угоди № 2 до договору (30.03.2020) ціна на бензин марки А-92 зменшилась на 4,1%, на дизельне паливо зменшилась на 4,09%, надало висновок Запорізької торгово - промислової палати № ОИ-5934 від 12.03.2020, який не містить доказів про здорожчання товарів, та використало документ як підставу для укладення додаткової угоди про збільшення ціни на бензин марки А-92 та дизельне паливо.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону "Про публічні закупівлі".

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За приписами частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до вимог статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Вчинення первісного нікчемного правочину тягне за собою наслідки у виді нікчемності усіх похідних від нього подальших правочинів, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично нікчемною, оскільки без попередньої додаткової угоди буде ціна по послідуючій угоді фактично перевищувати підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених в статті 36 Закону, у порівнянні із основним договором.

Таким чином, підвищення сторонами Договору ціни, шляхом укладання додаткових угод, суперечить меті Закону України "Про публічні закупівлі". Зокрема, такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у цій сфері, запобігання проявам корупції та розвитку добросовісної конкуренції.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 зі справи № 915/1868/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.

Таким чином, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін.

У п. 11.10 Договору передбачено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після цього підписання до виконання зобов`язань у повному обсязі, крім випадків, передбачених п.4 ст.36 Закону; п.10.1 закріплено вирішення будь-яких спорів з приводу договору у виді переговорів, а у випадку не досягнення згоди - у судовому порядку.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

Отже, Геніченська міська рада мала беззаперечне право на отримання пального по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, проте без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції ТОВ "Солвінг Сістемс" про збільшення ціни, підписала додаткову угоду №2, внаслідок чого зменшено об`єм бензину марки А-92, дизельного палива та збільшено ціну за одиницю товару на 9,8%.

Як наслідок, ціна ТОВ "Солвінг Сістемс" стала вищою за ціну, яка пропонувалась в ході аукціону.

Проте, постачальник зобов`язаний не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для Замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен був обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Такої правової позиції щодо імперативної поведінки постачальника дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Таким чином, при укладенні спірної додаткової угоди, не дотримано вимоги ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), безпідставно змінено істотні умови договору при укладенні додаткової угоди сторонами договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни на паливо на ринку після укладення договору.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що при укладенні сторонами додаткової угоди №2 від 30.03.2020 до договору не дотримано вимог пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки безпідставно змінено істотні умови договору, при укладенні додаткових угод сторонами договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни бензину А-92 та дизельного палива у період виконання умов договору. Отже, в силу наведених вище правових норм, додаткова угода №2 від 30.03.2020 до договору є нікчемною та не створює юридичних наслідків для її учасників.

Відповідачем на виконання вимог п. 1.1 договору за період з 30.03.2020 по 31.12.2020 поставлено бензин марки А-92 - 6900 літрів на суму 166842,00грн, а при умові закупівлі товару за умовами визначеними в договорі (по ціні бензину марки А-92 - 22,02грн) Генічеська міська рада мала б заплатити 151938,00 грн (6900х22,02 грн) та за дизельне паливо - 13142,33 літрів на суму 317781,50грн, а при умові закупівлі товару за умовами визначеними в договорі (по ціні дизельного палива - 22,02грн) Генічеська міська рада мала би заплатити 289394,07грн (13142,33х22,02 грн).

Внаслідок укладення нікчемної додаткової угоди №2 до договору, позивач - Генічеська міська рада безпідставно надміру сплатив 43291,43грн за товар (за бензин марки А-92 в сумі 14904,00грн (166842,00грн-151938грн =14904,00грн) та дизельне паливо в сумі 28387,43грн (317781,50грн-289394,07грн =28387,43 грн).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, позовні вимоги прокурора про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Покрів Гранд-Буд" на користь Генічеської міської ради надміру сплачених коштів в розмірі 43291,43грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судового збору

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Покрів Гранд-Буд" (11700, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Житомирська, 73, ) на користь місцевого бюджету Генічеської міської ради (ГУК у Херсонській обл./Генічеськ.МТГ/24060300 р/р UA 0021417) - 43291,43грн надмірно сплачених бюджетних коштів. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Покрів Гранд-Буд" (11700, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Житомирська, 73, ) на користь Херсонської обласної прокуратури (73000, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33, ) - 2684,00грн судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.04.24

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- Генічеськ. окр. прок. (через Ел. суд) + на ел. пошту:

3- Півд. офіс Держаудит. (через Ел. суд)

4- Генічеськ. м/рада (через Ел. суд)

5-відповідачу (рек. з повід)

6- третій особі КП "Азовкомунсервіс" на ел. пошту: