ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 908/2859/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Картере В.І., Погребняка В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду (головуючий - С.П. Дужич, судді: О.Г. Крейбух, В.А. Саврій) від 17.10.2023

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП"

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго"

про визнання банкрутом.

Учасники справи:

представник кредитора - Карасір А.І. , адвокат,

представник боржника - арбітражний керуючий Маглиш Л.С., розпорядник майна,

представник ОСОБА_1 - не з`явився,

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_2., особисто.

1. Короткий зміст вимог

1.1. 28.02.2023 Господарський суд Запорізької області ухвалив відкрити, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП" (далі - Кредитор), провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" (далі - Боржник) в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), визнати вимоги Кредитора до Боржника на суму 1 774 325 грн 35 коп. основного боргу, сплаченого судового збору в сумі 24 810 грн 00 коп. та авансованої грошової винагороди арбітражному керуючому в сумі 60 300 грн 00 коп.

1.2. 04.05.2023 Господарський суд Запорізької області провів попереднє засідання у справі про банкрутство Боржника, розподіливши визнані грошові вимоги кредиторів Боржника за сумами та чергами їх задоволення, зокрема і вимоги Кредитора.

1.3. 27.03.2023 Кредитор подав заяву про "притягнення" (покладення) на керівника Боржника - ОСОБА_1 , та колишнього керівника Боржника - ОСОБА_2 , солідарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника перед кредиторами.

1.4. Заява обґрунтована порушенням керівником Боржника - ОСОБА_1 , встановлених законом вимог щодо звернення до суду у місячний строк із заявою відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, оскільки, перебуваючи на посаді директора Боржника з 04.08.2022, за наявності "Дефолту" Боржника з 22.08.2022 відповідно до опублікованої НЕК "Укренерго" на офіційному сайті інформації про перелік підприємств-учасників ринку, яким надано статус "Переддефолтний"/"Дефолтний", за наявності непогашеної заборгованості перед Кредитором за період березень-квітень 2022 року на визнану суму кредиторських вимог, ОСОБА_1 як керівник Боржника всупереч вимогам частини шостої статті 34 КУзПБ, не звернулась в місячний строк (тобто з 22.08.2022 до 22.09.2022) до господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Вимоги до колишнього керівника Боржника - ОСОБА_2 , обґрунтовані аналогічними порушеннями, враховуючи існування заборгованості Боржника перед Кредитором з квітня 2022 року, відсутність фінансової спроможності її погасити та статусом "Дефолт" щодо Боржника з 22.08.2022, причини якого очевидно виникли в період керівництва колишнього керівника до її звільнення також в серпні 2022 року.

Кредитор уточнив, що основною причиною "Дефолту" є різниця в доходах та витрат учасника енергоринку над його активами), а такий статус учаснику енергоринку надається за обставин, що мають тільки фінансовий характер та підтверджують його неплатоспроможність.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. 18.05.2023 Господарський суд Запорізької області ухвалив про часткове задоволення заяви Кредитора та визнання порушеними керівником Боржника - ОСОБА_1 , та колишнім керівником Боржника - ОСОБА_2 строку подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника за наявності ознак неплатоспроможності.

2.2. Судове рішення мотивоване доведенням доказами у справі підстав для висновку про порушення керівником та колишнім керівником Боржника, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника за наявності ознак неплатоспроможності, оскільки вказані особи, за наявності "Дефолту" Боржника з 22.08.2022 відповідно до опублікованої НЕК "Укренерго" на офіційному сайті інформації, що унеможливлює подальше постачання електроенергії цьому постачальнику у зв`язку із фінансовою неспроможністю розрахуватися за придбану електричну енергію з метою її продажу, не ініціювали справу про банкрутство Боржника всупереч вимогам частини шостої статті 34 КУзПБ, що є підставою для солідарної відповідальності вказаних осіб.

При цьому, у питанні солідарної відповідальності колишнього керівника Боржника - ОСОБА_2 суд врахував, що "Дефолт" Боржника настав у тому ж місяці, коли вказана особа звільнилася, що вказує на те, що такий стан фінансової неспроможності Боржника настав внаслідок неефективної, нераціональної, з економічної точки зору, її діяльності ОСОБА_2 як керівника Боржника.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1. 17.10.2023 Центральний апеляційний господарський суд, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , постановив частково задовольнити цю скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 в частині задоволення заяви Кредитора про покладення солідарної відповідальності на ОСОБА_2 з прийняттям в цій частині нового рішення - про відмову Кредитору задоволення заяви щодо визнання порушеним строку подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

3.2. Судове рішення мотивоване помилковим тлумаченням судом першої інстанції статусу учасника енергоринку "Дефолтний", що був наданий Боржнику з 22.08.2022, оскільки статус "Переддефолтний"/"Дефолтний" є господарською санкцією, однак не є показником неплатоспроможності у розумінні положень КУзПБ; а також такий статус не е є остаточним і не виключає можливості учасника енегоринку провести зміну цього статусу. Також апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_2 було звільнено 04.08.2002, тобто до надання статусу "Дефолту" Боржника з 22.08.2022.

4. Встановлені судами обставини

4.1. Підставою для звернення до Господарського суду Запорізької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника стало невиконання обов`язків щодо сплати коштів за отриману електричну енергію для врегулювання небалансів, у зв`язку з чим у Боржника виникла заборгованість перед Кредитором, яка складає 1 774 325 грн 35 коп. та підтверджується договором № БГ-21/0286 від 10.08.2021 про участь у балансуючій групі, рахунком на оплату № ВН-2022/3-44322584 від 18.04.2022 на суму 1 560 889 грн 32 коп., рахунком на оплату № ВН-2022/4-44322584 від 17.05.2022 на суму 213 436 грн 03 коп., актом купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів № ВН-2022/4-44322584 від 30.04.2022 в обсязі 67,407 МВт-год., актом № ВН-2022/3-44322584 від 31.03.2022 на суму 1 560 889 грн 32 коп. за обсяги 446,146 МВт-год.

4.2. Відповідно до переліку підприємств, які перебувають у статусі «Дефолті» НЕК "УКРЕНЕРГО", який публікує інформацію щодо учасників ринку, яким надано статус "Переддефолтний"/"Дефолтний" згідно з пунктом 1.7.1 та пунктом 1.7.4 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 (Списки учасників ринку, що набули статусів "Дефолтний" додається до цієї заяви), в пункті 121 вказаного переліку є Боржник з датою набуття такого статусу 22.08.2022, що підтверджується офіційною опублікованою інформацією НЕК " УКРЕНЕРГО " на сайті https://ua.energy/perelik-uchasnykiv-rynku-yakym-nadano-status-pereddefoltnyj/.

4.3. Відповідно до відомостей, які містяться у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 9 від 20.12.2022, керівником Боржника з 04.08.2022 є ОСОБА_1 .

4.4. Відповідно до відомостей, які містяться у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №42 від 07.07.2022, колишнім керівником Боржника була ОСОБА_2 (до 04.08.2022).

5. Короткий зміст вимог касаційної скарги

5.1. 27.11.2023 Кредитор подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2023, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 залишити без змін.

6. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6.1. Згідно з аргументами касаційної скарги підставою для касаційного оскарження постанови апеляційного суду є положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки апеляційний суд неправильно застосував норми частин першої, другої статті 4, частин першої, шостої статті 34 КУзПБ, статей 13, 92, 614 Цивільного кодексу України, не врахувавши висновки Верховного Суду щодо застосування наведених норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах від 09.06.2022 у справі 904/76/21, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, та висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19, зокрема щодо солідарної відповідальності колишнього керівника Боржника, а також не врахувавши та не надавши оцінки наведеним Кредитором обставинам та доказам щодо неплатоспроможності Боржника (дата, період, обставини).

6.2. Скаржник також вказує, що апеляційний суд неправильно застосував та викривив положення та норми пунктів 1.7.1. - 1.7.5 Правил ринку, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 307 (тут і далі в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин - подання Кредитором 27.03.2023 заяви про покладення солідарної відповідальності у цій справі, пункт 1.3, далі - Правила ринку), щодо визначення та змісту поняття "Дефолтний" у контексті висновків Верховного Суду в постанові від 09.06.2022 у справі 904/76/21, які при цьому не були враховані, а також те, що для Боржника наданий статус "Дефолтний" став остаточним, про що свідчить відкриття провадження у цій справі про банкрутство, що у свою чергу призвело до хибних висновків суду та порушення вимог 236 ГПК України

6.3. Крім цього скаржник вказав, що апеляційний суд взяв до уваги та погодився з аргументами колишнього керівника - ОСОБА_2 , за відсутності поданих нею на підтвердження своїх аргументів доказів, розглянув справу та ухвалив судове рішення в засіданнях, в які ні вказана особа, ні Боржник не з`являлися та докази не подавали, за відсутності документів, які стосуються фінансової діяльності Боржника.

7. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7.1. ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу заперечила аргументи в касаційній скарзі з підстав, що загалом аналогічні мотивам в оскаржуваній постанові, наголошуючи на тому, що:

- нормативно-правовими актами, на які посилається скаржник та суд, не вказано, що статус "Переддефолтний"/"Дефолтний" є остаточним та не дає можливості учаснику рику провести його зміну;

- тому є неправильним визначення дати 22.08,2022, як дати яка встановлює дату неплатоспроможності Боржник;

- на час дії воєнного стану законодавець передбачив незастосування солідарної відповідальності до органів управління боржника відповідно до частини шостої статті 34 КУзПБ, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого Мінреінтеграції;

- питання встановлення порушення частини шостої статті 34 КУзПБ як підстави для застосування солідарної відповідальності за наявності декількох суб`єктів відповідальності вирішується індивідуально щодо кожного із цих суб`єктів.

7.2. Боржник у відзиві на касаційну скаргу загалом погоджується з вимогами та аргументами в касаційній скарзі з підстав, що загалом аналогічні обґрунтуванням в касаційній скарзі.

8. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо солідарної відповідальності у справі про банкрутство

8.1. Предметом розгляду у цій справі згідно з оскаржуваними судовими рішеннями стали вимоги ініціюючого кредитора про покладення на чинного керівника Боржника - ОСОБА_1 та попереднього керівника Боржника - Денісову В.В., солідарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника за порушення вимог щодо звернення до суду у місячний строк із заявою відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника (частина шоста статті 34 КУзПБ).

У зв`язку з цим Суд звертається до правил та умов притягнення до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

8.2. Загальні правила для солідарної відповідальності виконавчих органів (керівника) юридичної особи за зобов`язаннями юридичної особи випливають з положень частини першої статті 92 Цивільного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин - подання Кредитором 27.03.2023 заяви про покладення солідарної відповідальності у цій справі, пункт 1.3, далі - ЦК України), згідно з якими юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Солідарна відповідальність відповідних органів управління юридичної особи прямо визначена положеннями частини четвертої статті 92 цього Кодексу, згідно з якими, якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

8.3. Водночас особливі підстави та порядок покладення солідарної відповідальності на органи управління юридичної особи (на одноосібний або колективний орган) визначені спеціальними нормами, до яких належать, зокрема норми КУзПБ.

Відповідно до положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ ("Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство" в її редакції до набрання з 15.04.2023 змін в цей Кодекс - чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин - подання Кредитором 27.03.2023 заяви про покладення солідарної відповідальності у цій справі, пункт 1.3) законодавець встановлює умови, за яких у боржника виникає обов`язок звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, а саме: боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У разі порушення цих вимог, яке допущене керівником боржника, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

8.4. Звідси, солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно та господарсько-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності, підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 910/3191/20, від 15.06.2021 у справі № 910/2971/20, від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19).

Будь-яких інших підстав для притягнення до солідарної відповідальності положення КУзПБ не передбачають.

У цих висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 31.03.2021 у справі № 910/3191/20 (пункт 37).

8.5. Щодо правил покладення солідарної відповідальності на керівника боржника за частиною шостою статті 34 КУзПБ, то Суд зазначає про таке.

Обов`язок керівника щодо звернення до суду із заявою про банкрутство виникає у момент, коли добросовісний та сумлінний керівник, який перебуває у подібних обставинах, у рамках стандартної управлінської практики, враховуючи масштаб діяльності боржника, мав об`єктивно визначити наявність факту загрози неплатоспроможності останнього.

Бездіяльність керівника, який ухиляється від виконання покладеного на нього КУзПБ обов`язку щодо подання заяви боржника про власне банкрутство, є протиправною, винною, спричинює майнові втрати кредиторів і публічно-правових утворень, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин так і публічні інтереси держави. Аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 904/76/21, від 06.10.2022 у справі № 903/988/20.

8.6. За змістом наведених норм суб`єкт солідарної відповідальності пов`язується з особою керівника Боржника (як одноосібного органу управління), а з набранням чинності з 15.04.2023 змін, що були внесені Законом України № 2971-IX від 20.03.2023 в положення частини шостої статті 34 КУзПБ, - з органами управління боржника (які можуть бути як одноосібним, так і колективним органом управління).

Крім цього суб`єктом солідарної відповідальності (одноосібним або колективним) також може бути особа (особи), що за законом, статутом, рішенням власників тощо виконує обов`язки керівника (органів управління) та, відповідно, діє від імені Боржника у правовідносинах з третіми особами. При цьому належний суб`єкт солідарної відповідальності у справі про банкрутство за правилами частини шостої статті 34 КУзПБ визначається тією особою (особами), яка була або одноосібним керівником, або які були у складі колегіального органу управління як на момент виникнення обставин загрози неплатоспроможності боржника, так і протягом періоду, коли ці обставини залишались незмінними стосовно боржника, зокрема, до моменту, коли справа про банкрутство була ініційована кредитором (або боржником з порушенням встановленого частиною шостою статті 34 КУзПБ місячного строку).

8.7. Наведений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, сформульованим в постанові від 04.07.2023 у справі № 911/293/21 (911/682/22) (пункт 7.8), згідно з яким у разі, якщо суди, досліджуючи обставини справи по банкрутство, встановлять, що обставини загрози неплатоспроможності юридичної особи тривали певний час (більше одного місяця), протягом цього часу керівника боржника було замінено на іншого, або ці заміни відбувались неодноразово, а повноваження кожного із призначених керівників юридичної особи, що весь цей час перебувала в стані загрози неплатоспроможності, тривали більше одного місяця й жодний із них, після спливу, зокрема місяця перебування на посаді керівника юридичної особи, не подав до суду заяви боржника про банкрутство, то це є підставою для встановлення судом порушення положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ щодо кожного із відповідних керівників як передумови для покладення солідарної відповідальності.

8.8. При цьому, тлумачення змісту частини шостої статті 34 КУзПБ свідчить, що суб`єктом солідарної відповідальності є в тому числі колишній керівник, оскільки наведена норма не містить жодних обмежень покладення такої відповідальності на керівника боржника, повноваження якого на час відкриття/здійснення провадження у справі про банкрутство припинились.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, сформульованої в постанові від 09.06.2022 у справі № 904/76/21 (пункт 60), на висновки в якій послався скаржник (пункт 6.1).

8.9. Водночас Суд зауважує, що оскільки положення частини шостої статті 34 КУзПБ пов`язують виникнення обов`язку у керівника (органів управління) звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі з виникненням/настанням обставин загрози неплатоспроможності боржника, то до солідарної відповідальності не може бути притягнений той "колишній" керівник (органи управління боржника), повноваження якого (яких) припинились до/на момент виникнення/настання обставин загрози неплатоспроможності боржника у розумінні частини шостої статті 34 КУзПБ.

Цей висновок узгоджується із наведеними висновками як в постанові від 09.06.2022 у справі № 904/76/21 (пункт 8.8), так і в постанові від 04.07.2023 у справі № 911/293/21 (911/682/22) (пункти 8.6, 8.7 цієї постанови).

А тому Суд погоджується з аналогічними висновками апеляційного суду у відповідній частині (пункт 3.2), та відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 6.1).

8.10. Щодо загрози неплатоспроможності боржника, її встановлення, моменту з якого обчислюється строк на звернення керівника боржника до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Суд зазначає про таке.

Поняття неплатоспроможності боржника розкрито в абзаці тринадцятому статті 1 КУзПБ, за яким це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

За частиною шостою статті 34 КУзПБ загроза неплатоспроможності настає у разі якщо задоволення вимог одного кредитора або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Тобто загроза неплатоспроможності виникає з моменту коли задоволення вимог кредитора(-ів) призводить до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

8.11. Тож, умовами для встановлення щодо боржника факту загрози неплатоспроможності є одночасна наявність таких юридичних фактів:

- існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами грошових зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

- розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір грошових зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо). Тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх його активів очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

8.12. З урахуванням наведеного, обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку для реалізації боржником обов`язку звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності починається з того моменту, коли за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини між кредитором (кредиторами) та боржником (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), одночасно має місце: факт настання строку виконання боржником грошових зобов`язань щонайменше перед двома його кредиторами разом із фактом перевищення в той самий момент (звітний період) сумарного розміру цих зобов`язань над розміром всіх активів боржника, які в сукупності і свідчать про ознаки загрози неплатоспроможності боржника (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 910/2971/20 та від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19, від 09.06.2022 у справі № 904/76/21).

8.13. Для підтвердження та встановлення судом іншої обов`язкової складової ознаки загрози неплатоспроможності боржника, а саме факту перевищення сумарного розміру грошових зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав, над розміром всіх активів боржника, необхідним є врахування та дослідження доказів/документів перелічених в частині четвертій статті 34 КУзПБ, яка визначає документи/докази, що додаються до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 910/2971/20, від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19).

8.14. Між тим порядок та умови визначення статусу учасника ринку електричної енергії як "Переддефолтний"/"Дефолтний" згідно з положеннями пункту 1.7 цих Правил ринку ("Невиконання зобов`язань") є відмінними від того порядку та умов, за якими визначається та встановлюється загроза неплатоспроможності боржника у справі про банкрутство у розумінні частини шостої статті 34 КУзПБ (пункти 8.10-8.12).

Крім цього Правила ринку визначають порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України (пункт 1.1.1 Правил ринку).

А тому Правила ринку, як спеціального нормативного акту, яким врегульовані правовідносини між такими суб`єктами господарювання як учасники ринку електричної енергії (пункт 1.2 Правил ринку), не застосовуються для визначення показників/ознак загрози неплатоспроможності боржника у розумінні положень часини шостої статті 34 КУзПБ (пункти 8.10-8.12).

8.15. У зв`язку з викладеним Суд погоджується із висновками апеляційного суду проте, що наданий Боржнику з 22.08.2022 статус "Переддефолтний"/"Дефолтний" згідно з Правилами ринку не є показником загрози неплатоспроможності у розумінні положень КУзПБ (пункт 3.2), та відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 6.2).

8.16. Водночас Суд зазначає, що ні суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про притягнення і чинного, і колишнього керівників Боржника до солідарної відповідальності у цій справі, ні апеляційний суд, скасовуючи це рішення місцевого суду щодо одного із суб`єктів - ОСОБА_2 , не врахували наведеного порядку та умов, за якими визначається та встановлюється загроза неплатоспроможності боржника у справі про банкрутство у розумінні частини шостої статті 34 КУзПБ (пункти 8.10-8.12).

8.17. Крім викладеного, Суд звертає увагу на особливості притягнення до солідарної відповідальності в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, що неодноразово продовжувався, зокрема згідно із Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 05.02.2024 №49/2024 (Указ затверджено Законом № 3564-IX від 06.02.2024).

Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ було доповнено пунктом 1-6 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань провадження та застосування процедур банкрутства у період дії воєнного стану" № 3249-IX від 13.07.2023, що набрав чинності з 29.07.2023.

Цим пунктом, зокрема, установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування не застосовується відповідальність, передбачена частиною шостою статті 34 цього Кодексу, до органів управління боржника, якщо боржник не звернувся до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у випадках, передбачених цим Кодексом, внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій.

8.18. У застосуванні наведених положень пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ Суд виходить з того, що попри набрання чинності лише з 29.07.2023 внесених в КУзПБ відповідних змін (пункт 8.17), положення цього пункту мають ретроспективну дію, поширюючись на всі передбачені цією нормою правовідносини та випадки стосовно відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тобто норми пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ містять окреме застереження стосовно порядку та дії в часі цієї норми.

А тому заборони та обмеження згідно з пунктом 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ поширюється і на ті правовідносини та випадки, що мали місце до набрання чинності з 29.07.2023 відповідною нормою, оскільки передбачені цією нормою обставини/події (початок збройної агресії проти України, перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях відповідно до визначеного законом переліку тощо), як причини, за яких боржник не звернувся до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, настали до моменту врегулювання цих правовідносин відповідним Законом з 29.07.2023.

У наведених висновках Суд звертається до висновків Верховного Суду сформульованих в постановах від 03.10.2023 у справі 913/101/23, від 06.12.2023 у справі № 923/140/22 та від 13.02.2024 у справі № 911/2237/22.

8.19. Між тим апеляційний суд, здійснюючи апеляційне провадження з перегляду судового рішення місцевого суду про притягнення керівника Боржника - ОСОБА_1., та колишнього керівника Боржника - Денісової В.В., до солідарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника перед кредиторами наведеного не врахував, не дослідивши, не встановив та не оцінивши причини незвернення Боржника із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, попри встановлені судами обставини виникнення заборгованості Боржника перед Кредитором, яка стала підставою для ініціювання ним цієї справи про банкрутство Боржника, у період після введення в Україні воєнного стану (пункт 8.17), а саме у квітні, травні 2022 року - за березень, квітень 2022 року (пункт 4.1).

При цьому Суд зауважує, що в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , аргументуючи обставини та причини невиконання Боржником відповідних зобов`язань перед Кредитором, також послалась на обставини введення в Україні воєнного стану, однак апеляційний суд також не надав правової оцінки цим аргументам в контексті застосування положень пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

8.20. У зв`язку з викладеним Суд доходить висновку про передчасність ухвалення як рішення місцевого суду про притягнення чинного та колишнього керівників Боржника до солідарної відповідальності у цій справі, так і постанови апеляційного суду, що скасував це рішення місцевого суду щодо одного із суб`єктів - ОСОБА_2 , оскільки зазначені суди не надали оцінки доказам, обставинам справи та заявленим у справі аргументам як в контексті порядку та умов, за якими визначається та встановлюється загроза неплатоспроможності боржника у справі про банкрутство у розумінні частини шостої статті 34 КУзПБ (пункти 8.10- 8.12), так і в контексті особливостей притягнення до солідарної відповідальності у справі про банкрутство в умовах воєнного стану відповідно до положень пункту 1-6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (пункти 8.17- 8.18).

8.21. Дійшовши цього висновку, Суд погоджується з аналогічними аргументами ОСОБА_2 у відповідній частині у відзиві на касаційну скаргу, а також з аргументами скаржника в тій частині, в якій він зазначає про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду (пункти 6.1-6.3).

8.22. Враховуючи викладене, визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, та з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 308, пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України, доходить висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а скасуванню - як оскаржувана постанова апеляційного суду, так і частково скасована нею ухвала місцевого суду, з направленням справи в скасованій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

8.23. Дійшовши висновку про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, судові витрати у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП" задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2023 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 у справі № 908/2859/22 скасувати.

3. Справу № 908/2859/22 в скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді В.І. Картере В.Я. Погребняк