ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/124/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистрибьюшн"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренсо Груп"

про зобов`язання вчинити дію та стягнення коштів в сумі 89 283 грн 81 коп.

В засіданні приймали участь:

Представник позивача - Пазиняк Яна Орестівна (поза межами залу суду);

Представник відповідача - Грицай Інна Олександрівна (в залі суду) - ордер серія ВК № 1124215 від 10 березня 2024 року; свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серія РН № 2256 від 28 липня 2023 року; посвідчення адвоката № 2256 від 28 липня 2023 року.

Описова частина:

05 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистрибьюшн" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренсо Груп" про зобов`язання вчинити дію та стягнення коштів в сумі 89 283 грн 81 коп.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/124/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистрибьюшн" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренсо Груп" про зобов`язання вчинити дію та стягнення коштів в сумі 89 283 грн 81 коп., визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 26 березня 2024 року.

26 березня 2024 року на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренсо Груп" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнє просить суд в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистрибьюшн" відмовити в повному обсязі, через безпідставність та недоведеність, суперечливу поведінку позивача у правовідносинах.

Ухвалою суду від 26 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 918/124/24, призначено справу до судового розгляду по суті на 16 квітня 2024 року.

В судовому засіданні 16 квітня 2024 року позивач підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві, у свою чергу уповноважений представник відповідача заперечив проти позову з підстав зазначених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Мотивувальна частина:

19 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНСО ГРУП" (далі відповідач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ДИСТРИБЬЮШН" (далі позивач, покупець) укладеного договір поставки №19/05/23.

Вказаний договір був підписаний в редакції протоколу розбіжностей до договору поставки №19/05/23 від 19.05.2023 року.

Відповідно до п.1.1 укладеного договору постачальник зобов`язується передати (поставити) покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов цього договору.

Предметом поставки є одноразовий посуд, інша одноразова продукція, засоби гігієни тощо, що зазначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

У розділі 2 договору поставки № 19/05/23 сторони узгодили порядок та строки оплати. Згідно з п. 2.1. договору поставка товару здійснюється постачальником на підставі усної або письмової заявки покупця. Заявка надсилається покупцем на адресу постачальника не пізніше ніж за 10 (десять) днів до дати поставки товару за допомогою поштового зв`язку на адресу постачальника, вказану в цьому договорі, засобами телефонного зв`язку на телефон постачальника, вказаний у реквізитах в цього договорі або через комп`ютерну мережу Інтернет.

Відповідно до п. 2.5. договору передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною , в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається.

У розділі 3 договору поставки № 19/05/23 сторони узгодили вимоги до якості товарів та упаковки товарів. Якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам).

Згідно з п.5.1 договору поставки № 19/05/23 ціни на товари, що постачаються постачальником, є вільними відпускними, формуються з врахуванням об`ємів продажу, регіону, в якому знаходиться покупець, сезонності продажу і на конкурентних засадах.

Ціни на товари, що постачаються, вказуються сторонами у специфікації, яка підписується сторонами під час підписання цього договору та є невід`ємною частиною договору . У випадку зміни ціни на товар. Постачальник має повідомити про такі зміни не пізніше ніж за 21 день до таких змін (пункт 5.2. договору).

Сума договору складається з сум вартості товарів, поставлених постачальником на протязі строку дії цього договору (пункт 5.4. договору).

Порядок розрахунків погоджено сторонами у розділі 6 договору поставки № 19/05/23. Покупець зобов`язаний здійснити розрахунок за товар у національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 21 календарного дня з дати поставки товару (пункт 6.1. договору).

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника. Оплата здійснюється покупцем на підставі цього договору. При здійсненні платежу покупець обов`язково повинен вказувати у платіжному дорученні номер та дату цього договору (пункти 6.3. - 6.4. договору).

У п. 7.1. договору сторони передбачили, що постачальник надає покупцю наступні документи на товар, що постачається у відповідності до договору: рахунок-фактуру на товар, видаткову накладну, сертифікат.

Згідно пункту 7.2. договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється на місці отримання товару, згідно товаросупровідних документів. У випадку виявлення розбіжностей між кількістю зазначеною товаросупровідних документів та фактичною кількістю отриманого товару, покупець складає Акт розбіжностей, який скріплюється підписами представника покупця і представника постачальника. Постачальник повинен протягом 5 робочих днів з дати складання акту розбіжностей поповнити недолік кількості товару та/або змінити неякісно упакований товар або скорегувати товарну накладну.

За пунктом 7.4. договору Покупець має право, а постачальник зобов`язаний забрати товар у наступних випадках, не обмежуючись ними: за угодою між сторонами договору; закінчення строку дії договору або дострокове розірвання договору; виявлення неякісного товару покупцем та/або споживачами; наближення закінчення та/або закінчення терміну придатності товару, але не пізніше ніж протягом 24 тижнів з моменту поставки.

Відповідно до п. 8.1 договору сторона, яка порушила господарське зобов`язання, визначене цим договором та/або чинним законодавством України, зобов`язана відшкодувати завдані цим збитки стороні, чиї права або законні інтереси порушено.

Склад та розмір відшкодування збитків визначається сторонами за правилами, встановленими Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України (пункт 8.2. договору).

Відповідно до пункту 10.1. договору, договір поставки вступає в дію з дати його укладання і діє до 31 грудня 2023 року.

Судом встановлено, договір поставки №19/05/23 від 19.05.2023 року підписаний сторонами та скріплений відтисками печаток останніх в редакції протоколу розбіжностей до договору поставки № 19/05/23 від 19.05.2023 року, а отже укладений в належній формі та покладає на позивача і відповідача ряд прав і обов`язків.

З матеріалів справи слідує, на виконання укладеного договору позивачем здійснено поставку товару, згідно видаткової накладної № КПL-000005 від 25 травня 2023 року на суму 106 704, 00 гривень.

Поставлений товар прийнято відповідачем, що підтверджується підписом та відтиском печатки останнього на видатковій накладній № КПL-000005 від 25 травня 2023 року.

В свою чергу позивачем виконано вимоги щодо оплати, однак в процесі ініційованого відповідачем судового процесу, щодо стягнення заборгованості згідно вказаного договору, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 20 вересня 2023 року № 910/11092/23.

Факт оплати підтверджується платіжним дорученням №255799 від 26.07.2023 року на суму 20 000 грн 00 коп. та №259205 від 11 серпня 2023 року на суму 86 704 грн 00 коп.

Отже, судом встановлено, сторони свої зобов`язання згідно договору виконали в повному обсязі.

В межах даного судового процесу, позивач наголошує, що відповідно до пункту п.10.1 договір поставки вступає в дію з дати його укладення і діє до 31 грудня 2023 року. Пунктом 10.2 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або розірвання договору на протязі одного місяця до спливу строку дії договору, він вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах, які передбачені цим договором.

Дію Договору поставки № 19/05/2023 від 19 травня 2023 року було припинено. Відповідно до п.7.4 Договору поставки покупець має право, а постачальник зобов`язаний забрати товар у наступних випадках, не обмежуючись ними, серед іншого, закінчення строку дії договору або дострокового розірвання договору. Тому, у відповідача виник обов`язок з повернення грошових коштів та вивезення товару зі складу покупця. З наведених підстав, позивач звернувся до суду із заявленим позовом.

Суд критично ставиться до таких тверджень позивача з огляду на наступне.

В даному випадку у спірних правовідносинах вбачається, що позивач здійснює суперечливу поведінку, тому слід вказати на принцип заборони суперечливої поведінки, а також статтю 13 Цивільного кодексу України про заборону зловживання правами, зважаючи на таке.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

Однак це не означає, що здійснення таких прав є абсолютним та безумовним, оскільки стаття 13 ЦК України встановлює межі здійснення цивільних прав, зокрема, частина 3 цієї статті визначає, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Цей висновок був застосований у пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц (провадження № 14-175 цс 20).

Відтак укладення позивачем Договору, сплата на його виконання коштів за товар - попередня поведінка позивача суперечить його позовним вимогам про повернення таких коштів та вивезення товару.

Слід зазначити, що між сторонами укладено договір поставки, за яким обов`язок відповідача поставити товар у відповідній кількості і якості. Відповідач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, що підтверджується відсутністю будь-яких зауважень з боку позивача до кількості і якості товару.

Отже, в даному випадку позивачем вчиняється суперечлива поведінка, яка зумовлена втратою інтересу, або ж інші обставини, однак такі обставини не тягнуть за собою, як наслідок повернення товару.

Крім того, як з`ясовано судом, суперечлива поведінка вчинялася позивачем із самого початку укладення договору, зокрема.

Як свідчить рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/11092/23, розрахунок за отриманий товар, позивачем був проведений тільки після звернення відповідача з позовом до суду.

Також, позивач у жовтні 2023 року уже звертався у Господарський суд Рівненської області, де просив суд достроково розірвати договір та стягнути з відповідача суму за повернутий товар, рішенням суду від 19 грудня 2023 року № 918/1109/23 було відмовлено в задоволенні позову.

Суд наголошує, в поданні вказаного позову також вбачається суперечлива поведінка, оскільки, як слідує із матеріалів справи, поставка товару відбулася 25 травня 2023 року, а менше чим через 5 місяців, позивач звертається до суду, достроково розірвати договір та повернути товар.

Також, слід наголосити на тому, що позивач покликається на пункт 7.4. договору, однак розглядає та трактує такий пункт виключно в частині: покупець має право, а постачальник зобов`язаний забрати товар у наступних випадках, не обмежуючись ними, серед іншого, закінчення строку дії договору або дострокового розірвання договору.

Разом з тим, слід процитувати вказаний пункт в повному обсязі.

У відповідності до пункту 7.4. договору покупець має право, а постачальник зобов`язаний забрати товар у наступних випадках, не обмежуючись ними: за угодою між сторонами договору; закінчення строку дії договору або дострокове розірвання договору; виявлення неякісного товару покупцем та/або споживачами; наближення закінчення та/або закінчення терміну придатності товару, але не пізніше ніж протягом 24 тижнів з моменту поставки. При цьому постачальник зобов`язується прийняти товар, що повертається покупцем, і здійснити вивезення цього товару протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від покупця про повернення товару, а також у повному обсязі повернути покупцю грошові кошти, сплачені останнім за товар, що повертається. Повернення товару здійснюється на складі покупця за винятком випадків, коли неналежна якість товару мала місце внаслідок дії або бездіяльності покупця або споживача.

Вказаним пунктом передбачено таке поняття як термін придатності товару, а також визначені крайні терміни, в які може повертатися товар, зокрема не пізніше чим за 24 тижні з моменту поставки.

Відповідно до ч.4 ст.213 ЦК України, якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться: мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові ВС від 01 березня 2017 року в справі № 761/1617/15-ц вказав, коли правила статті 213 ЦК України не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови договору купівлі-продажу щодо порядку проведення розрахунку, тому потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem.

Спосіб тлумачення сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою.

Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party).

На переконання суду, дані строки (24 тижні) стосуються усього поставленого товару, а також розповсюджують свою дію на усі визначені пунктом 7.4. договору випадки повернення товару, тобто товар може бути повернений, але не пізніше чим через 24 тижні з моменту поставки.

Слід зазначити, що 24 тижні це 168 днів, враховуючи що поставка відбулася 25 травня 2023 року, 168 день припадає на 09 листопада 2023 року, в той час вимога позивача № 2, долучена до матеріалів справи, надіслана для відповідача про повернення товару датована 18 грудня 2023 року.

Тобто, позивач надіслав вимогу про повернення товару поза строками, визначеними договором, а саме 24 тижні з моменту поставки товару.

Також, суд наголошує на тій обставині, що позивачем не надано жодних доказів придатності або ж не придатності товару, зокрема дат на тому чи іншому товарі із вказанням строків придатності.

Що, знову ж таки, не дає можливості встановити суду законності вимоги повернення товару позивачем для відповідача, оскільки такий товар уже можу бути не придатний для використання/продажу.

Крім того, слід вказати, відповідно до стаття 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

ТОВ "Альфа Дистрибьюшн" звернувшись до суду в межах справи №918/1109/23, покликалося як на підставу розірвання договору та повернення товару "низький попит на продукцію", "низька рентабельність продукції".

Тобто, фактично позивач здійснюючи свою підприємницьку діяльність, пішов на ризик та придбав відповідний товар у ТОВ "Ренсо Груп", однак через ті чи інші обставини не зумів продати такий товар, як вказав сам позивач через низький попит та нерентабельність товару.

Фактично здійснюючи свою підприємницьку діяльність ТОВ "Альфа Дистрибьюшн" не зуміло реалізувати товар та отримати відповідний прибуток.

Своїми діями, щодо намагання повернення товару для ТОВ "Ренсо Груп" за договором поставки, який відповідач виконав в повній мірі, позивач намагається розділити ризики господарської діяльності, що в розумінні принципів добросовісності та суперечливої поведінки є неприпустимим.

Слід наголосити, що між сторонами не укладено договір про спільну діяльність, за якої відповідач зобов`язаний був відслідковувати рентабельність та попит на продукцію, між сторонами укладено договір поставки, за яким на відповідача покладено зобов`язання щодо поставки товару, який був виконаний в повному обсязі.

З огляду на усе вказане вище, суд вбачає, що позов є не доведений та безпідставний.

За змістом частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

З огляду на усе вказане вище, суд відмовляє в задоволенні позову щодо зобов`язання ТОВ "Ренсо Груп" вивести залишки товару зі складу ТОВ "Альфа Дистрибьюшин" та повернути сплачені за товар кошти у розмірі 89 283 грн 81 коп., як недоведений та безпідставний.

У відповідності до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 25 квітня 2024 року.

Суддя Вадим Торчинюк