ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024м. ДніпроСправа № 904/1267/23 (904/5323/23)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання (помічник за дорученням) Рустамової З.Р.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Надтока Олена Володимирівна, посвідчення №1999 від 18.12.2019, ліквідатор.

від відповідача: Ніколенко Микола Миколайович, ордер АР №1162861 від 09.02.2024.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології" (50007, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кобилянського, будинок 219/309, )

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Рудна, будинок 47, )

про стягнення заборгованості у сумі 5 583 577,12 грн

в межах справи №904/1267/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" (01015, місто Київ, вулиця І.Мазепи, 34, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології" (50007, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кобилянського, будинок 219/309, )

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/1267/23 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології" (). Справа знаходиться на розгляді судді Первушина Ю.Ю.

06.10.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від 29.09.2023 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології" () до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" () про стягнення заборгованості у сумі 5 583 577,12 грн. Позовна заява підписана директором позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 28.11.2023 о 12:00 год.

14.11.2023 через систему "Електронний суд" відповідач надіслав відзив на позовну заяву (вх. суду №58246/23), за змістом якого просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

28.11.2023 на електронну пошту суду позивач надіслав відповідь на відзив (вх. суду №60928/23). Відповідно до акту від 28.11.2023 Господарського суду Дніпропетровської області про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкоджень конверта (паковання) зазначено, що під час надходження електронного листа на електронну пошту суду по справі №904/1267/23 (904/5323/23) суддя Первушин Ю.Ю., які надійшли від ТОВ "Магнітні технології", не виявилося електронного цифрового підпису.

У судовому засіданні заслухано пояснення позивача щодо заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю додаткового часу для подання додаткових письмових пояснень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2023 відкладено судове засідання на 09.01.2024 о 15:00 год.

26.12.2023 до відділу канцелярії суду представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи (вх. суду №65839/23).

05.01.2024 через систему "Електронний суд" представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх. суду 799/24).

09.01.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача надіслав клопотання (вх. суду №1203/24) про долучення до матеріалів справи копію листа ТОВ "Магнітні технології" №47 від 10.06.2020.

У судовому засіданні 09.01.2024 оголошено перерву до 13.02.2024 о 14:00 год.

12.02.2024 через систему "Електронний суд" представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх. суду №7068/24).

13.02.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача надіслав клопотання (вх. суду №7325/24) про долучення до матеріалів справи сальдово-оборотну відомість за червень 2020 року по договору №2380-08 від 13.03.2019.

13.02.2023 через систему "Електронний суд" представник позивача надіслала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з вірусним захворюванням та поганим самопочуттям представника позивача (вх. суду №7365/24).

У судовому засіданні заслухано пояснення представника відповідача та оглянуто оригінали документів, надані представником відповідача на вимогу суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи неявку позивача та наявність клопотання про відкладення, ухвалою від 13.02.2024 суд вирішив відкласти судове засідання на 25.03.2024 о 12:00 год.

У судового засідання 25.03.2024 прийняли участь представники позивача та відповідача.

За результатом судового засідання судом запропоновано учасникам справи надати суду розрахунок заборгованості протягом 10 днів, в судовому засіданні 25.03.2024 оголошено перерву до 23.04.24 о 14:30 год.

17.04.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача подав суду клопотання від 17.04.2024 (вх. 19304/24) про долучення до матеріалів справи доказів направлення позивачу листа ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" №09/1349 від 26.03.2024 про проведення заліку зустрічних грошових вимог.

19.04.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача подав суду письмові пояснення із розрахунком курсової різниці за позовними вимогами (вх. №19568/24).

19.04.2024 через систему "Електронний суд" представник позивача подав суду клопотання про долучення додаткових пояснень з приводу заперечень щодо проведення заліку зустрічних однорідних вимог з відповідачем (вх. № 19703/24).

23.04.2024 через систему Електронний суд представник позивача подав суду заяву про зміну предмету позову (зменшення розміру позовних вимог) (вх. суду №20222/24).

В судовому засіданні 23.04.2024 прийняли участь представники позивача та відповідача.

Представник відповідача заперечував проти клопотання позивача про зменшення позовних вимог від 23.04.2024, з огляду на порушення позивачем строків встановлених пункту 2 частини 2 статті 46 ГПК України. Відповідач вказував, що Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У зв`язку із тим, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання по суті було призначено ще на 28.11.2023 позивач втратив право за зменшення позовних вимог.

В свою чергу Позивач в судовому засланні просив залишити заяву про зміну предмету позову (зменшення розміру позовних вимог) від 23.04.2024 без розгляду.

В судовому засіданні суд вирішив задовольнити заяву позивача та вирішив залишити без розгляду заяву позивача від 23.04.2024 про зміну предмету позову (зменшення розміру позовних вимог).

В судовому засіданні 23.04.2024 прийняли участь представники позивача та відповідача.

Судом заслухано представників учасників сторін, поставлені запитання учасникам провадження, вивчено матеріали справи, досліджено докази та розрахунки. Після виходу до нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Аргументи сторін.

Позиція позивача.

Позивач звернувся до господарського суду із позовом за змістом якого просив стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнітні технології» () суму заборгованості у розмірі 4 461 222 (Чотири мільйони чотириста шістдесят одна тисяча двісті двадцять дві) гривні 71 коп., курсову різницю у розмірі 1 122 354,41 грн.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магнітні технології» (Постачальник за договором) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (за договором - Покупець) укладено договір поставки №2380-08 від 13.03.2019 (далі - Договір) разом з додатковими угодами та специфікаціями до Договору.

Позивач вказав, що виконав умови Договору, здійснив постачання обладнання на загальну суму 17145600,00 грн. Покупець оплатив частину заборгованості в сумі 12684377,29 грн. В іншій частині відповідач свої зобов`язання не виконав та заборгував позивачу 4461222,71 грн. За умови Договору та Специфікацій у разі затримки розрахунку відповідач має оплатити суму боргу з урахуванням коефіцєнту збільшення курсу долару США до гривні. З огляду на наведені умови Договору позивач надав суду розрахунок та просив суд стягнути з відповідача курсову різницю у розмірі 1 122 354, 41 грн.

За змістом позову позивач навів правове обґрунтування своїх вимог посилаючись на умови Договору разом із Специфікаціями та статті 509, 526, 549, 610, 611, 624, 625,629, 651, 652 та інших норм Цивільного Кодексу України та статті 188, 193, 230 та інших норм Господарського Кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач заперечував проти позову. При цьому відповідач не заперечував факту укладання сторонами Договору та факту проведення відповідачем часткового розрахунку.

В основу заперечень відповідач поклав посилання на невиконання позивачем умов пунктів 6.3 та 6.4 Договору. Так відповідач вказав, що позивачем не надано суду жодних доказів надання оригіналів документів, зазначених у п. 6.3, а саме : рахунок на оплату; видаткова накладна, оформлена з боку постачальника; транспортні та супровідні документи; пакувальні документи; сертифікат або паспорт якості Постачальника або виробника; сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (у передбачених законодавством випадках).

Крім того, відповідач надав суду копію листа ТОВ "Магнітні технології" вих. №47 від 10.06.2020 за змістом якого позивач звертався до відповідача із заявою про зарахування зустрічних грошових вимог на суму 310541,16 грн.

З огляду на наведені обставини відповідач повідомив суд про зменшення суми боргу на суму 310541,16 грн.

З огляду на наведені обставини, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Обставини встановлені судом.

13.03.2019 між Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо- збагачувальний комбінат» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магнітні технології» укладено договір поставки №2380-08, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти та сплатити обладнання згідно специфікації на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п. 2.1., п. 3.3. Договору кількість, номенклатура обладнання, строки поставки обладнання зазначаються в специфікаціях до Договору, які є його невід`ємною частиною.

Право власності на обладнання та ризик випадкового знищення або пошкодження обладнання переходить від Постачальника до Покупця з дати поставки обладнання (п. 3.6. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору поставка обладнання здійснюється по цінам, які визначені згідно з умовами поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати Постачальника пов`язані з поставкою обладнання.

Оплата за поставлене обладнання буде здійснюватися протягом строку, зазначеного в специфікації, який відраховується з моменту поставки обладнання (п. 5.2. Договору).

13.03.2019 сторонами Договору оформлено специфікацію №1, згідно якої Постачальник передає, а Покупець приймає та оплачує обладнання (барабан сепаратора) на загальну суму 16 591 200,00 грн. з ПДВ.

15.02.2021 сторонами Договору оформлено специфікацію №2, згідно якої Постачальник передає, а Покупець приймає та оплачує обладнання (барабан сепаратора) на загальну суму 4 504 800,00 грн. з ПДВ.

Згідно специфікації №1 та №2 до Договору строк оплати поставленого обладнання встановлено - протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару. Датою поставки вважається дата видаткової накладної з позначкою про прийняття обладнання.

Згідно умов Специфікації №1 передбачено умови ціни та визначено, що вартість визначена у гривневому еквіваленті USD за курсом НБУ 26,899999 грн. за 1 долар США на 11.02.2019. У випадку якщо, офіційний курс НБУ USD на 00:00 год дня оплати ТМЦ зміниться відносно курсу 26.899999 з 1 USD більше ніж на +/- 5%, 70 % вартості поставлених ТМЦ перераховується пропорційно таким змінам курсу.

Згідно умов Специфікації №2 передбачено умови ціни та визначено, що ціна сформована на 07.12.2020 за курсом НБУ до долару США 1 долар дорівнює 28,2913 грн. У випадку зміни курсу гривні до долару США встановленому НБУ на дату оплати більше ніж +/- 5%, то ціна підлягає перерахунку, але не більше ніж 60 відсотків вартості.

На підтвердження своїх тверджень Позивач надав суду докази постачання обладнання :

- 07.05.2019 накладна №01/05 на суму І 723 200,00 грн. з ПДВ, (специфікація №1);

- 16.07.2019 накладна №06/07 на суму 2 529 600,00 грн. з ПДВ, (специфікація № 1);

- 26.07.2019 накладна №08/07 на суму 2 529 600,00 грн. з ПДВ, (специфікація №1);

- 29.07.2019 накладна №09/07 на суму 1 264 800,00 грн. з ПДВ, (специфікація № 1);

- 30.07.2019 накладна №10/07 на суму 1 708 800,00 грн. з ПДВ, (специфікація №1);

- 31.07.2019 накладна №11/07 на суму 1 708 800,00 гри. з ПДВ, (специфікація №1);

- 01.08.2019 накладна №12/07 на суму 854 400,00 грн. з ПДВ, (специфікація №1);

- 05.08.2019 накладна №01/08 на суму 854 400,00 грн. з ПДВ, (специфікація №1);

- 26.09.2019 накладна №04/09 на суму 1 708 800,00 грн. з ПДВ, (специфікація № 1);

- 31.10.2019 накладна №08/10 на суму 1 708 800,00 грн. з ПДВ, (специфікація № 1);

- 31.05.2021 накладна №16/05 на суму 554 400,00 грн. з ПДВ, (специфікація №2).

За період з 07.05.2019 по 31.05.2021 постачальник відвантажив покупцю обладнання на загальну суму 17 145 600,00 грн. з ПДВ.

Заперечень з приводу отримання товару за наведеними накладними відповідач суду не надав.

В подальшому відповідач за поставлене обладнання здійснив часткову оплату: 27.06.2019 на суму 1723200,00 грн.; 31.10.2019 на суму 2529600,00 грн.; 31.10.2019 на суму 2529600,00 грн.; 31.10.2019 на суму 1264800,00 грн.; 31.10.2019 на суму 1208800,00 грн.; 31.10.2019 на суму 1708800,00 грн.; 31.10.2019 на суму 854400,00 грн.; 31.10.2019 на суму 854400,00 грн.; 31.07.2020 на суму 10777, 29 грн.

Так, з 27.06.2019 по 31.05.2021 покупець оплатив обладнання на загальну суму 12 684 377,29 грн. Заперечень з приводу наданих позивачем платіжних доручень відповідач суду не надав.

За розрахунком позивача позивач не оплатив поставки за накладними від 26.09.2019 накладна №04/09 на суму 1 708 800,00 грн. з ПДВ, (специфікація №1); від 31.10.2019 накладна №08/10 на суму 1 708 800,00 грн. з ПДВ, (специфікація №1); від 31.05.2021 накладна №16/05 на суму 554 400,00 грн. з ПДВ, (специфікація №2). Та частково оплатив поставку за накладною 30.07.2019 накладна №10/07 на суму 1 708 800,00 грн. з ПДВ (специфікація №1) двома платежами на суму 1208800,00 грн. та 10777,29 грн., залишок складає 489222,71 грн.

З огляду на наведене суд вбачає, що загальна заборгованість складає 4 461 222,71 грн. Доказів оплати вказаної суми відповідач суду не надав.

Щодо заперечень відповідача що до строків оплати суд звертає увагу на наступні обставини справи.

Згідно п. 5.2 Договору оплата за поставлене обладнання буде проводитися протягом строку, вказаного у специфікації, який обліковується з моменту постачання товару.

Пунктом 6.3 Договору передбачено обов`язок позивача, як сторони у Договорі, надати Покупцеві до початку приймання обладнання оригінали наступних документів: рахунок на оплату; видаткова накладна, оформлена з боку Постачальника; транспортні та супровідні документи; пакувальні документи; сертифікат або паспорт якості Постачальника або виробника; сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (у передбачених законодавством випадках).

У відповідності до п. 6.4. Договору зобов`язання Постачальника по поставці ресурсів не вважаються виконаними до надання оригіналів документів, зазначених у п. 6.3. Договору. Покупець має право в односторонньому порядку прийняти рішення про зупинення платежів до надання йому Постачальником оригіналів документів.

З матеріалів справи суд вбачає, що відповідач послідовно здійснював платежі за Договором неодноразово та виконав більшу частину грошових зобов`язань. Платіжні доручення виконані відповідачем в призначенні платежу мають посилання на Договір та номери рахунків як на підставу перерахування коштів.

Відповідач не надав суду доказів прийняття ним рішення про зупинення платежів в порядку передбаченому п. 6.4 Договору та не надав доказів повідомлення про це рішення Позивача.

Письмових доказів які вказували б на заперечення з боку Відповідача проти якості або кількості отриманого товару останній суду не надав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документа (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Наведені обставини вказують на непослідовну поведінку відповідача та мають ознаки суперечливої поведінки. З огляду на наведене суд критично ставиться до заперечень відповідача та вважає, що позивачем доведено факт порушення його права та майнового інтересу відповідачем.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Умови специфікації №1 та №2 передбачають збільшення грошового зобов`язання покупця за Договором з урахуванням зміни офіційного курсу НБУ гривні до долару США. Позивачем здійснено розрахунок збільшення на суму 1 122 354,41 грн.

Умови та порядок збільшення викладено судом вище за текстом рішення.

Відповідач надав суду свій розрахунок та вказав, що сума збільшення курсової різниці складає 1044 228,45 грн.

Судом здійснено перевірку розрахунків сторін але суд дійшов інших арифметичних показників.

Сума заборгованості за Специфікацією №1 складає 3 906 822,17 грн. збільшенню підлягає тільки 70% вартості - 2 734 775,52 грн., курс долара США до гривні України за специфікацією зафіксовано в розмірі 26,899999 грн. за один долар США.

Сума заборгованості за Специфікацією №2 складає 554 400,00 грн. збільшенню підлягає тільки 60 % вартості - 326 640,00 грн. курс долара США до гривні України за специфікацією зафіксовано в розмірі 28,2913 грн. за один долар США.

Курс долара США до гривні України позивачем було обрано станом на 26.09.2023 - 36,5686 грн. з один долар США.

Судом проведено розрахунок за грошовими зобов`язаннями по кожній специфікації окремо та встановлено суму збільшення в загальному розмірі 1 088 457,86 грн.

Одним із заперечень відповідача проти позову було посилання на здійснення сторонами зарахування зустрічних грошових вимог за Договором на суму 310 541,16 грн.

Так відповідач надав суду лист позивача від 10.06.2020 вих. №47 із пропозицією провести залік за зустрічними договорами та запропонував здійснити залік за Договором №8385-35 по рахунку №02/08 від 05.08.2019 на суму 378960,00 грн. та Договором №2380-08, по рахунку № 07/07 від 30.07.2019 на суму 310 541,16 грн. Відповідач вважає, що залік було здійснено та сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором по накладній № 10/07 від 30.07.2019 (489 222,71 грн.) була зменшена на 310 541,16 грн.

Позивач підтвердив факт направлення наведеного листа на адресу відповідача.

В процесі судового розгляду представник позивача ліквідатор Надтока О.В. змінювала свою позицію. Так в судовому засіданні вона погоджувалась із здійсненням заліку але в подальшому подала суду письмові пояснення у клопотанні від 19.04.2024 заперечувала проведення заліку. В остаточній позиції представник позивача повідомляла суд, що залік не відбувся, оскільки, за умови п. 5.8 Договору залік зустрічних однорідних вимог неможливий без згоди Покупця (відповідача у справі). Відповідач, після отримання листа із пропозицією про зарахування зустрічних грошових вимог не повідомляв позивача про згоду на проведення заліку. У відповідь на претензію позивача № 19 від 20.05.2022 відповідач відповіді позивачу не надав, акт звіряння розрахунків не підписав. Отже пропозиція про залік зустрічних грошових вимог не була прийнята відповідачем. З огляду на наведене позивач вважає, що залік зустрічних грошових вимог не відбувся.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне.

Згідно умов п. 5.8 Договору сторони домовились, що залік зустрічних однорідних вимог неможливий без згоди Покупця.

Згідно статей 202, 203 ГК зобов`язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 601 ЦК України передбачає можливість припинення зобов`язання зарахуванням. Так зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Стаття 602 ЦК України передбачає недопустимість зарахування зустрічних вимог у випадках, зокрема, встановлених договором або законом.

З огляду на встановлені умови Договору, та з урахування наведених положень ЦК України суд дійшов висновку, що залік зустрічних однорідних вимог, які випливають з Договору обмежений умовами п. 5.8 Договору - наявністю згоди Покупця (відповідача).

Договір було укладено сторонами в письмовій формі. Відповідно, згода Покупця/відповідача повинна бути доведена позивачу. Беззаперечним доказом такої згоди мав бути письмовий доказ, наприклад: лист адресований контрагенту - Постачальнику/позивачу, відповідь на претензію, акт звіряння розрахунків або додаткова угода до Договору. Відповідних доказів надання згоди відповідач суду не надав, а лише повідомив суд про проведення заліку у процесуальних документах адресованих суду під час розгляду спору. З огляду на наведене суд дійшов висновку про відсутність доказів укладання сторонами одностороннього правочину про залік зустрічних однорідних вимог за Договором.

Також суд звертає увагу, що учасники справи не надали суду відомостей які б вказували на існування зустрічних зобов`язань позивача які були предметом заліку. Так відповідач, коли вказував на проведення заліку, не забезпечив надання суду доказів існування зустрічних грошових зобов`язань позивача перед відповідачем на вказану суму. Не надав суду копій договорів та первинної доказової бази - накладних, актів виконаних робіт тощо.

З урахуванням позиції позивача про надання ним згоди на проведення заліку вже під час розгляду позову суд вважає за необхідне звернути увагу учасників на наступне.

Позивач ТОВ "Магнітні технології" перебуває у процедурі банкрутства. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2023 ТОВ "Магнітні технології" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

З дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (стаття 59 Кодексу України з процедур банкрутства) господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології" (50007, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кобилянського, будинок 219/309, ) - завершено з дня відкриття ліквідаційної процедури.

Погашення заборгованості перед кредиторами під час здійснення ліквідаційної процедури відбувається виключно в порядку передбаченому КУзПБ з урахування черговості задоволення грошових вимог кредиторів.

Згідно частини 5 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів), за умови що це не порушує майнові права інших кредиторів.

Відповідно до висновків, викладених в Постанові Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі №911/483/18, застосування заліку зустрічних однорідних вимог у ліквідаційній процедурі є можливим за умови настання черги такої вимоги та відсутності заперечень інших кредиторів проти погашення заборгованості шляхом такого заліку.

Таким чином, оскільки грошові вимоги кредиторів задовольняються в порядку черговості, визначеної КУзПБ, під порушенням прав кредиторів перш за все слід розуміти зміну черговості задоволення таких вимог.

Отже після відкриття ліквідаційної процедури погашення заборгованості перед кредитором, зокрема шляхом заліку зустрічних однорядних, вимог можливе лише з урахуванням вимог статей 59, 62, 64 КУзПБ.

З огляду на наведені обставини, суд відхиляє доводи відповідача про зменшення заборгованості в наслідок проведення заліку зустрічних грошових вимог на суму 310 541,16 грн.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

З огляду на встановлені судом обставини суд дійшов висновку про задоволення позову частково в сумі 5 549 680,57 грн.

Судові витрати.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 83753,65 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати понесені позивачем, з огляду на приписи ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 83 245,21 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології" (50007, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кобилянського, будинок 219/309, ) до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Рудна, будинок 47, ) про стягнення заборгованості у сумі 5 583 577,12 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Рудна, будинок 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнітні технології" (50007, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кобилянського, будинок 219/309, ) заборгованість у сумі 5 549 680,57 грн., сплачений судовий збір у сумі 83 245,21 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 26.04.2024.

Суддя Ю.Ю. Первушин