ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

29 квітня 2024 року м. ХарківСправа № 922/2651/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

(без виклику учасників справи)

розглянувши матеріали справи

за позовом Товарства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", м.Київ (адреса: 01010, м.Київ, вул.Острозьких Князів, 32/2)
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м.Харків (адреса: 61109, м.Харків, вул.Безлюдівська,1)
про стягнення 36212310,44 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.09.2023 року по справі №922/2651/23 стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (правонаступник - ТОВ "Твій Газзбут") заборгованість за спожитий природний газ по Договору купівлі-продажу природного газу №GASD-150420-14/12A167-144-20 від 15.04.2020 року у розмірі 25117260,02 грн, пеню у розмірі 1346941,07 грн, 3% річних у розмірі 1316660,99 грн, інфляційні витрати у розмірі 8428229,99 грн, крім того 543137,43 грн судового збору.

23.04.2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надав до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі №922/2651/23.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №922/2651/23 призначено до розгляду на 30.04.2024.

26.04.2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надав до суду заяву про відвід судді, в якій просить суд відвести суддю господарського суду Харківської області Аріт К.В. від розгляду заяви ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №922/2651/23.

Згідно з ч.3 ст.38 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 2,3,7,8 ст.39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи положення абз.2 ч.3 ст.39 ГПК України, у зв`язку з поданням заяви про відвід судді менш ніж за три робочі дні до судового засідання, у суду відсутні підстави для передачі даної заяви на розгляд іншому судді.

Отже питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У зв`язку з перебуванням судді Аріт К.В. 26.04.2024 року на навчанні за наказом Господарського суду Харківської області №53-к про направлення на навчання суддів, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про відвід судді розглядається судом 29.04.2024 року.

В заяві про відвід заявник просить відвести суддю господарського суду Харківської області Аріт К.В. від розгляду заяви ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №922/2651/23.

В обґрунтування заяви про відвід заявник вказує, що розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" може відбутись з порушення принципу упередженості та рівності, оскільки заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №922/2651/23 подану до суду 23.04.2024 прийнято до розгляду 24.04.2024 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.04.2024 року.

Заявник зазначає, що визначальним у неможливості вирішення даного спору суддею Господарського суду Харківської області Аріт К.В. є ознаки порушення принципу неупередженості при здійсненні правосуддя у даній справі, оскільки ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.04.2024 у справі №922/2651/23 призначено заяву про заміну сторони виконавчого провадження подану 22.04.2024 ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» до розгляду в судовому засіданні на 22.04.2024. Втім, як заяву ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", яка була подано до суду 23.04.2024 року, суд призначив до розгляду на 30.04.2024 року. Єдиною обставиною, що відрізняє заяви про заміну сторони ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» від 23.04.2023 та ТОВ «ТВІЙ Газзбут» від 22.04.2024 є суб`єкт звернення.

За таких обставин, заявник вважає, що суд мав достатньо підстав здійснити розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" не пізніше 24.04.2024 і для визначення дати проведення судового засідання на думку заявника вплинув суб`єкт звернення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про відвід судді, суд зазначає наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Інститут відводу заінтересованих в результаті справи суддів є гарантією об`єктивності дослідження фактичних обставин справи та вчинення інших процесуальних дій.

Частина 1 статті 35 ГПК України визначає підстави для відводу судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, згідно з ч.13 ст.32 ГПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із поданої заяви про відвід судді вбачається, що підставою для її подання є незгода заявника з датою призначення розгляду заяви, оскільки на його думку, суд мав достатньо підстав здійснити розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" від 23.04.2024 не пізніше 24.04.2024, з огляду на те, що ідентична заява ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», яка була подана 22.04.2024 була розглянута в судовому засіданні 22.04.2024 року.

Щодо дати призначення судового засідання з розгляду заяви про заміну сторони суд зазначає наступне.

Положеннями ст.129 Конституції України, ст.2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Частиною 3 статті 334 ГПК України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Отже розгляд заяви ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" призначений у строк, відповідно до ч.3 ст.334 ГПК України.

Щодо тверджень заявника, що заява ТОВ «ТВІЙ Газзбут» від 22.04.2024 була розглянута в судовому засіданні 22.04.2024 року, що є упередженням судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В провадженні судді Аріт К.В. знаходиться справа №922/2651/23, по якій 18.04.2024 розглядалося декілька заяв сторін, зокрема, заява ТОВ «ТВІЙ Газзбут» про заміну сторони виконавчого провадження та заява боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 18.04.2024 року було залишено заяву ТОВ «ТВІЙ Газзбут» про заміну сторони виконавчого провадження без розгляду з процесуальних питань на підставі ч.4 ст.170 ГПК України.

Також протокольною ухвалою суду від 18.04.2024 року було оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до 22.04.2024 о 14:00.

22.04.2024 року ТОВ «ТВІЙ Газзбут» надало до суду заяву про заміну сторони. Дана заява ідентична заяві, яка розглядалася 18.04.2024.

З огляду на те, що учасники розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та учасники розгляду заяви про заміну сторони є ті ж самі, суд призначив розгляд заяви на 22.04.2024 року.

Крім того, суд звертає увагу, що в судовому засіданні 22.04.2024 року судом ставилось питання до представників сторін щодо можливості розгляду заяви ТОВ «ТВІЙ Газзбут» про заміну сторони виконавчого провадження в судовому засіданні 22.04.2024 року, на що була отримана згода, зокрема боржника.

Також суд зазначає, що заява ТОВ «ТВІЙ Газзбут» про заміну сторони вже розглядалась судом раніше, а саме 18.04.2024 року, отже заява, яка було подана 22.04.2024 року, не потребувала додаткового часу для всебічного та повного вивчення, надання додаткових заперечень та вирішення її по суті.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 року №6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Таким чином, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" заява про відвід судді за своєю суттю зводиться до незгоди з процесуальною діяльністю суду в цій справі, а саме, незгода заявника з датою призначення розгляду заяви, на підставі чого, заявник вважає, що суд може діяти з порушенням принципу упередженості та рівності.

Потрібно зауважити, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді (ст.35 ГПК України).

При цьому незгода з процесуальною діяльністю суду до таких обставин не може належати, адже в такому випадку будь-яка сторона в будь-якій справі зможе в такий спосіб змінювати суддю у своїй справі.

Саме тому законодавцем включено до статті 35 ГПК України частину 4: незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд також звертає увагу, що ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на даний час не є стороною у справі №922/2651/23.

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України завданнями господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з пп.10,11 ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з ст.7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Суд зазначає, що ГПК України не містить вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Натомість, стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що суддя має розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма законодавства не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості колегія суддів вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п.1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Суд у своїх рішенням керувався нормами чинного законодавства та з урахуванням рівності всіх учасників судового процесу, а також з урахуванням принципу неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Пунктами 1-4 ч.1, ч.3 ст.35 та статтею 36 ГПК України визначений перелік підстав, за яких суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу). Жодної з перелічених законом підстав заявником не наведено.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.35 ГПК України), однак зазначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

У заяві ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про відвід судді Аріт К.В. від розгляду справи №922/2651/23 заявником не зазначено та до заяви не долучено належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу. Заявником у поданому клопотанні документально не обґрунтовано обставин, визначених вимогами статтями 35, 36 ГПК України.

Доводи, викладені у заяві про відвід судді, зводяться виключно до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді і не можуть бути підставою для відводу.

Інших обґрунтувань, які б свідчили про будь-яку можливу упередженість судді під час розгляду даної справи, скаржник не навів.

Отже, викладені заявником у заяві доводи та обставини не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді.

Судом не встановлено інших підстав, визначених законом, для відводу судді.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про відвід судді Аріт К.В.

Згідно з ч.11 ст.39 ГПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 2, 7, 13, 35, 38, 39, 42, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вх.№11133 від 26.04.2024) про відвід судді Аріт К.В. по справі №922/2651/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 29.04.2024

Суддя К.В. Аріт