ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2024 р. Справа № 522/319/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця Каут Наталії Володимирівни

до ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2

про розірвання договору оренди

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до фізичної особи-підприємця Каут Наталії Володимирівни

про визнання договору оренди недійсним та стягнення 10875,76грн

за участю представників:

від ОСОБА_3 - Марченко В.В.

встановив:

У лютому 2021 року ФОП Каут Наталія Володимирівна звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, укладеного 19.12.2015 між ФОП Каут Н.В. та ОСОБА_1 .

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з зустрічним позовом до ФОП Каут Н.В., у якому посилаючись на укладення спірного договору оренди зі сторони ФОП Каут Н.В. неуповноваженою особою та на наявність переплати з орендної плати, просила суд визнати недійсним договір оренди, укладений 19.12.2015 між ФОП Каут Н.В. та ОСОБА_1 та стягнути з ФОП Каут Н.В. 10 875,76 грн надмірно отриманих коштів в рахунок орендної плати.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2021 відмовлено в задоволенні первісного і зустрічного позовів.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.01.2024 скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси в частині відмови в задоволенні первісного позову, в цій частині провадження закрито, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.02.2024 за клопотанням позивача справу направлено до Господарського суду Одеської області для розгляду позову фізичної особи-підприємця Каут Наталії Володимирівни до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди від 19.12.2015.

Відповідно до протоколу авторозподілу справу передано на розгляд судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 25.03.2024 прийнято справу № 522/319/21 в частині позовних вимог фізичної особи-підприємця Каут Наталії Володимирівни до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди від 19.12.2015, до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 24.04.2024.

31.03.2024 через підсистему Електронний суд позивач подав заяву про зміну предмету позову, якою доповнює позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 45491грн неоплаченої орендної плати.

До заяви додано докази сплати 3028 грн судового збору квитанцією ID № 1816-3168-2200-2395 від 31.03.2024, а також докази надіслання заяви третій особі та докази доставки заяви до електронного кабінету відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Таким чином, позивач змінив предмет позову, оскільки доповнив позовні вимоги новою вимогою про стягнення коштів. Однак, суд дійшов висновку, що позивачем одночасно змінено і предмет і підстави позову, що є недопустимим.

Так, у пунктах 36, 37 постанови від 19.12.2019 у справі № 925/185/19 Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції, що доповнення немайнового позову (про визнання договору недійсним) майновою вимогою про стягнення коштів є не збільшенням позовних вимог, а є пред`явленням нового позову із іншим предметом та підставами позову.

Відповідно до частини першої статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Однак, касаційний суд відзначив, що таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні зяви позивача про зміну предмету позову, оскільки суд дійшов висновку, що цією заявою позивач одночасно змінив і предмет і підстави позову, що ГПК України не передбачено.

Відповідно до ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, враховуючи те, що судом під час підготовчого провадження, було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 177, 185, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

1.Закрити підготовче провадження по справі .

2. Призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "29" травня 2024 р. о 15:00. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 11 (5 поверх), тел. 0(482)307-967.

Ухвала набрала законної сили 24.04.2024 та не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Литвинова