ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2785/22

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства Київжитлоспецексплуатація

до Товариства з обмеженою відповідальністю Кабельний Телецентр

про стягнення 12 636,00 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Київжитлоспецексплуатація (далі позивач, КП Київжитлоспецексплуатація) до Товариства з обмеженою відповідальністю Кабельний Телецентр (далі відповідач, ТОВ Кабельний Телецентр) про стягнення 12 636,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.12.2022 відкрито провадження у справі № 911/2785/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк, відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2016 між КП Київжитлоспецексплуатація (підприємство) та ТОВ Кабельний Телецентр укладено договір про встановлення сервітуту № ТМ-01-С/789 (далі Договір).

Предметом цього договору є обмежене право користування сервітуарієм будівлями комунальної власності, що знаходяться за адресами зазначеними в додатку № 1 до цього договору (надалі об`єкт розміщення) (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору об`єкти розміщення надаються для розміщення сервітуарієм телекомунікаційних мереж, комплексу технічних засобів телекомунікацій, призначених для маршрутизації, комутації, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь якого роду по проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах, між кінцевим обладнанням, крім радіотехнічних (надалі обладнання).

Втановлення сервітуту підприємцем сервітуарію для розміщення обладнання, в місцях вказаних в додатку 1 до даного договору, розпочинається з моменту укладення даного договору (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 2.2 Договору розміщення обладнання за умовами сервітуту в місцях вказаних в додатку № 1 до даного договору здійснюється на підставі підписаного сторонами акту розміщення обладнання на умовах сервітуту (надалі акт розміщення), зразок якого наведено в додатку № 2 до даного договору.

Сервітуарій зобов`язується вносити підприємству щомісячну плату за користування об`єктом розміщення, відповідно до умов договору (далі за текстом плата) (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору розрахунок щомісячної плати за кожен об`єкт розміщення та в цілому за договором наводиться в додатку 1 до даного договору.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що щомісячний розмір плати за даним договором сплачується у якості передоплати та визначається на підставі рахунку, який виставляється підприємством сервітуарію не пізніше 28 (двадцять восьмого) числа кожного місяця.

Рахунок надається підприємством сервітуарію шляхом надсилання поштою та електронними засобами зв`язку відповідно до реквізитів сервітуарія, вказаних в даному договорі.

На момент підписання даного договору щомісячна плата становить 421 грн. 20 коп., в тому числі ПДВ 70 грн. 20 коп.

Загальний розмір плати за даним договором становить суму всіх здійснених щомісячних плат.

Плата сплачується сервітуарієм протягом 7 банківських днів з моменту отримання рахунку від підприємства (п. 3.4 Договору).

Нарахування плати починається з дати укладення договору та припиняється з дня підписання сторонами акту закінчення розміщення обладнання на умовах сервітуту, зразок якого наведено в додатку № 3 до даного договору (п. 3.5 Договору).

Згідно з п. 3.6 Договору плата перераховується на розрахунковий рахунок підприємства вказаний у договорі прямим банківським переказом. Датою здійснення оплати відповідно до умов цього договору вважається дата зарахування відповідних коштів банком на рахунок підприємства визначений даним договором.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до "31" грудня 2016 р. (п. 9.1 Договору);

У разі якщо одна із сторін не повідомить іншу за один календарний місяць до закінчення терміну дії договору, договір вважається пролонгованим на 1 (один) календарний рік на тих же умовах (п. 9.2 Договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору ним надано відповідачу послуги за період з 01.05.2020 по 31.10.2022 з права обмеженого користування для розміщення сервітуарієм телекомунікаційних мереж, комплексу технічних засобів телекомунікацій, призначених для маршрутизації, комутації, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь якого роду по проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах, між кінцевим обладнанням, крім радіотехнічних у сумі 12 636,00 грн.

Однак, відповідач свої зобов`язання за Договором з оплати не виконав. Враховуючи означене, за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 12 636,00 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Вході розгляду спору відповідач відзив на позов не надав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 401 Цивільного кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно ч. 1 ст. 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Частиною 1 ст. 403 Цивільного кодексу України встановлено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Згідно з ч. 5 ст. 403 Цивільного кодексу України, сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 Цивільного кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Частиною 3 ст. 404 Цивільного кодексу України встановлено, що право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов Договору було направлено на адресу відповідача рахунки на оплату: № 1558 від 01.05.2020, № 1954 від 01.06.2020, № 2279 від 01.07.2020, № 2684 від 01.08.2020, № 3026 від 01.09.2020, № 3424 від 01.10.2020, № 3783 від 01.11.2020, № 4152 від 01.12.2020, № 82 від 01.01.2021, № 445 від 01.02.2021, № 839 від 01.03.2021, № 1193 від 01.04.2021, № 1551 від 01.05.2021, № 1910 від 01.06.2021, № 2255 від 01.07.2021, № 2610 від 01.08.2021, № 2956 від 01.09.2021, № 3288 від 01.10.2021, № 3598 від 01.11.2021, № 3952 від 01.12.2021, № 75 від 01.01.2022, № 403 від 01.02.2022, № 764 від 01.03.2022, № 1171 від 01.04.2022, № 1483 від 01.05.2022, № 1810 від 01.06.2022, № 2138 від 01.07.2022, № 2467 від 01.08.2022, № 2895 від 01.09.2022, № 3038 від 01.10.2022, що підтверджується реєстрами поштових відправлень листів, копії яких долучені до матеріалів справи.

Також позивачем направлені акти надання послуг за Договором, підписані зі сторони позивача, за період з травня 2020 до жовтня 2022: № 1761 від 31.05.2020, № 1912 від 30.06.2020, № 2494 від 31.07.2020, № 2860 від 31.08.2020, № 3225 від 30.09.2020, № 3586 від 31.10.2020, № 3949 від 31.12.2020, № 4097 від 31.12.2020, № 277 від 31.01.2021, № 634 від 28.02.2021, № 991 від 31.03.2021, № 1345 від 30.04.2021, № 1698 від 31.05.2021, № 2051 від 30.06.2021, № 2402 від 31.07.2021, № 2741 від 31.08.2021, № 3078 від 30.09.2021, № 3412 від 31.10.2021, № 3745 від 30.11.2021, № 3887 від 31.12.2021, № 249 від 31.01.2022, № 579 від 28.02.2022, № 2794 від 31.10.2022, № 2795 від 31.10.2022, № 2796 від 31.10.2022, № 2797 від 31.10.2022, № 2798 від 31.10.2022, № 2799 від 31.10.2022, № 2800 від 31.10.2022, № 2801 від 31.10.2022.

Доказів того, що відповідач плату за розміщення обладнання за період з травня 2020 до жовтня 2022 оплатив повністю чи частково, суду не подано.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторони в умовах договору п. 3.4 Договору, погодили, що плата сплачується сервітуарієм протягом 7 банківських днів з моменту отримання рахунку від підприємства.

За таких обставин, суд встановив, що строк оплати заборгованості за спірний період за вищевказаним Договором є таким, що настав.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за надані послуги не подав, відповідно доводи позивача не спростував.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в сумі 12 636,00 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 2 481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кабельний Телецентр (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 221, ідентифікаційний код 32932691) на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А, ідентифікаційний код 03366500) 12 636 (дванадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн 00 коп та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін