ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3681/23

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМВП «Сучасник», Київська обл., Бородянський р-н., смт. Бородянка

про стягнення 55336,79 грн.

секретар судового засідання: Самусь В.С.

За участю представників:

від позивача: Андрієвська О.В. (довіреність № 131 від 30.03.2023 р);

від відповідача: Змієвська С.О. (керівник).

.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМВП «Сучасник» про стягнення 51901,93 грн. боргу, 1150,37 грн. 3 % річних, 1159,88 грн. інфляційних нарахувань та 1124,61 грн. пені, всього 55336,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. ПРРЕЕ, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, а також умов укладеного між позивачем та відповідачем договору № 420012161 від 01.01.2019 р. про постачання електричної енергії споживачу не здійснив оплату за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 51901,93 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 1150,37 грн. 3 % річних, 1159,88 грн. інфляційних нарахувань та 1124,61 грн. пені на підставі п. 5.8 Договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 18.01.2024 р.; встановлено відповідачу строк протягом 15 днів з дня вручення йому даної ухвали для надання до суду відзиву на позовну заяву з документальним обґрунтуванням його висновків.

02.02.2024 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (оскільки відзив на позовну заяву надійшов на адресу позивача раніше, ніж на адресу суду), в якій він просить позовні вимоги задовольнити повністю. Позивач посилається на те, що факт укладення договору підтверджується діями відповідача, які спрямовані на виконання його умов, зокрема підписанням заяви-приєднання, споживанням електричної енергії та частковою оплатою. Позивач вважає, що враховуючи встановлення умовами договору порядку отримання рахунків та актів прийняття-передавання електричної енергії в електронному вигляді, відповідач зобов`язаний був їх погоджувати та повертати підписані примірники позивачу, що в порушення договору та вимог чинного законодавства України не було вчинено, а сам факт бездіяльності відповідача в даному випадку свідчить про підтвердження акта. Позивач зазначає, що обсяги спожитої відповідачем електричної енергії підтверджені довідкою ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від 22.11.2023 р. № 20-1-804 щодо фактичного обсягу розподіленої електричної енергії протягом розрахункових періодів ТОВ «БМВП «Сучасник», згідно якої вбачається, що відповідач спожив відповідні обсяги електричної енергії, що відображені в рахунках-фактурах та актах прийняття-передавання електричної енергії.

09.02.2024 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові письмові пояснення. Позивач наголошує, що відповідач володіє трансформаторною підстанцією № 16, а обсяги втрати електроенергії в електричній мережі, зокрема в трансформаторі, електролічильником не можуть обраховуватись, а визначаються оператором системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на підставі укладеного договору із застосуванням відповідних формул. Позивач вказує, що незважаючи на незмінні покази електролічильника, відповідач зобов`язаний сплачувати обсяг електроенергії, яка фактично була використана для забезпечення функціонування його власної ж електроустановки трансформаторної підстанції 10/04 кВ № 16. Позивач посилається на те, що відповідачем подавалась заява про встановлення договірних величин споживання електричної енергії на 2022 рік за договором № 420012161 від 01.01.2019 р., що також підтверджує наміри відповідача щодо користування електричною енергію за вказаним договором.

09.02.2024 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи, в якому він просить залучити до участі у справі Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

З цього приводу судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Клопотання позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» судом не задоволено, оскільки рішення суду у справі не вплине на права та обов`язки ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

19.02.2024 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач вважає, що позивач вводить суд в оману щодо оформленого договору енергопостачання з відповідачем. Відповідач звертає увагу суду, що до позовної заяви доданий бланк договору про постачання електричної енергії споживачу (редакція діє з 01.01.2019 р.) з додатком 2 до нього, який споживачем не підписаний; в заяві-приєднанні до договору зазначено, що точкою комерційного обліку є база підприємства по вул. Ковельська, 4 в с. Бородянка, а за цією адресою в с. Бородянка знаходиться багатоквартирний житловий будинок, який є комунальною власністю територіальної громади та ніякого відношення до відповідача не має. Відповідач вказує, що копія заяви містить інформацію та відомості, які не відповідають дійсності та підписана невстановленою особою. Відповідач вважає, що рахунки-фактури, які додані до заяви, не є належними та допустимими доказами наявності заборгованості у відповідача та не можуть бути підставою для задоволення позову. Відповідач посилається на те, що долучені до заяви акти прийняття-передавання електричної енергії сформовані на розсуд позивача, доказів направлення їх за місцезнаходженням відповідача та отримання примірників цих актів відповідачем не надано, а тому вони не є належними та допустимим доказами наявності заборгованості у відповідача, та не можуть бути підставою для задоволення позову. Відповідач вказує, що обсяг спожитої електроенергії відповідачем фіксується засобом обліку електричної енергії, який встановлений за місцезнаходженням підприємства по вул. Індустріальній, 3/4 у м. Бородянка та має обліковий № 8803797, а оплата за спожиту електроенергію сплачувалась за даними цього лічильника та перераховувалась на рахунок позивача. Відповідач звертає увагу суду, що ні в позовній заяві, ні в доданих до неї розрахунках позивачем не вказано тарифів на відповідні послуги, які він застосував, визначаючи суму заборгованості.

21.02.2024 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про продовження строку на подання відзиву, до якої доданий відзив на позовну заяву, в якій він просить продовжити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Відповідач посилається на те, що 16.01.2024 р. направив відзив на адресу суду та позивача простими листами, але з незалежних від відповідача обставин відзив на адресу суду не був доставлений.

Як вже зазначалось, вказаний відзив на позовну заяву надійшов до господарського суду Київської області 19.02.2024 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2023 р., яка отримана відповідачем 10.01.2024 р., що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення № 045 у поштовому відділенні 07802 у с. Бородянка, встановлено відповідачу строк протягом 15 днів з дня вручення йому даної ухвали для надання до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до відмітки АТ «Укрпошта» на конверті, в якому відзив надійшов до суду, він був зданий до поштового відділення 19.01.2024 р., тобто в строк, встановлений в ухвалі суду від 26.12.2023 р.

У судових засіданнях 01.02.2024 р., 15.02.2024 р. та 05.03.2024 р. оголошувались перерви до 15.02.2024 р., 05.03.2024 р. та 26.03.2024 р. відповідно.

Представник позивача у судових засіданнях 18.01.2024 р., 01.02.2024 р., 15.02.2024 р., 05.03.2024 р. та 26.03.2024 р. позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 18.01.2024 р. не з`явився, а у судових засіданнях 01.02.2024 р., 15.02.2024 р., 05.03.2024 р. та 26.03.2024 р. проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018 р. і, відповідно, є постачальником універсальної послуги.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 1.2.7 глави 1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ), постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих правил) та укладається в установленому цими правилами порядку.

Пунктом 1.2.15 глави 1.2 розділу І ПРРЕЕ визначено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих правил.

Для укладення договору шляхом приєднання до умов договору, друга сторона підписує заяву-приєднання.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частинами 1, 2, 3, 5 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору.

Договір про постачання електричної енергії споживачу розміщено на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» за посиланням: https://koec.com.ua/page?root=3&id=77 (текст публічного договору про постачання електричної енергії з додатками додано до позовної заяви).

Положеннями пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до заяви-приєднання від 22.12.2018 р. р. до договору про постачання електричної енергії споживачу Товариство з обмеженою відповідальністю «БМВП «Сучасник» (споживач), керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, ПРРЕЕ, та ознайомившись на сайті електропостачальника ТОВ «Київська обласна ЕК» (постачальник) в мережі Інтернет за адресою: www.koec.com.ua з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу в редакції, що діє з 01.01.2019 р., приєдналось до умов договору на умовах Комерційної пропозиції постачальника «Стандарт-1», початок постачання з 01.01.2019 р.

У п. 3 вказаної заяви-приєднання містяться відомості щодо:

адреси об`єкту: Бородянка, Ковельська, 4;

виду об`єкту: база підприємства;

ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z405.

У п. 4 заяви-приєднання зазначено, що споживач уклав договір про надання послуг з розподілу електричної енергії з ПрАТ «Київобленерго» (ЕІС-код 62Х089).

Таким чином, враховуючи підписання заяви-приєднання, між сторонами було укладено договір від 01.01.2019 р. про постачання електричної енергії споживачу, якому присвоєно № 420012161.

Пунктом 2.1 договору визначено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Інформація про об`єкти споживача, постачання електричної енергії на потреби яких здійснюється на умовах цього договору, та точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, наведена в заяві-приєднання, яка є додатком № 1 до цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР та підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання-передачі електричної енергії.

Відповідно до п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору.

Пунктом 5.2 договору визначено, що спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника, яка є додатком № 2 до цього договору.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4 договору).

Пунктом 5.5 договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.7 договору порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим договором без отримання рахунку постачальника. З даними щодо складових ціни на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, споживач може ознайомитися на веб-сайті постачальника. Не отримання споживачем рахунку постачальника не звільняє споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що споживач зобов`язується, зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору; укласти в установленому порядку договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи для набуття права на правомірне споживання електричної енергії та фізичну доставку електричної енергії до межі балансової належності об`єкта споживача.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком № 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника. Термін дії даного договору не може бути більшим за термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений споживачем з оператором системи розподілу (п. 13.1 договору).

У комерційній пропозиції «Стандарт-1», яка є додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу, визначено наступні умови, зокрема:

порядок оплати: попередня оплата - 100% вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду; остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію;

розмір пені та/або штрафу: подвійна облікова ставка НБУ. Споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення;

термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати: рахунок на попередню оплату надається постачальником споживачу до дати початку відповідного розрахункового періоду. Рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Позивачем за загальний період з лютого 2022 року по березень 2023 року було виставлено відповідачу рахунки-фактури за спожиту електричну енергію, а саме: № за лютий 2022 р. від 22.02.2022 р. на суму 4200,12 грн; № за березень 2022 р. від 28.03.2022 р. на суму 261,90 грн; № за травень 2022 р. від 26.05.2022 р. на суму 3537,18 грн; № за червень 2022 р. від 24.06.2022 р. на суму 3950,93 грн; № за липень 2022 р. від 21.07.2022 р. на суму 4147,31 грн; № за серпень 2022 р. від 25.08.2022 р. на суму 4672,57 грн; № за вересень 2022 р. від 23.09.2022 р. на суму 5069,36 грн; № за жовтень 2022 р. від 25.10.2022 р. на суму 5010,79 грн; № за листопад 2022 р. від 24.11.2022 р. на суму 5157,53 грн; № за грудень 2022 р. від 26.12.2022 р. на суму 5010,79 грн; № за січень 2023 р. від 25.01.2023 р. на суму 5240,59 грн; № за лютий 2023 р. від 22.02.2023 р. на суму 5122,62 грн; № за березень 2023 р. від 24.03.2023 р. на суму 4720,36 грн.

Обсяг проданої споживачу електричної енергії, відображений у рахунках-фактурах за загальний період з лютого 2022 року по березень 2023 року, відповідає фактичному обсягу розподіленої оператором системи розподілу електричної енергії, що підтверджується листом ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від 22.11.2023 р. № 20-1-804.

Постачальником були складені акти прийняття-передавання електричної енергії, згідно з якими постачальником було здійснено постачання електричної енергії споживачу на підставі договору № 420012161 від 01.01.2019: від 28.02.2022 р. № А- за лютий 2022 року; від 31.03.2022 р. № А- за березень 2022 р.; від 31.05.2022 р. № А- за травень 2022 р.; від 30.06.2022 р. № А- за червень 2022 р.; від 31.07.2022 р. № А- за липень 2022 р.; від 31.08.2022 р. № А- за серпень 2022 р.; від 30.09.2022 р. № А- за вересень 2022 р.; від 31.10.2022 р. № А- за жовтень 2022 р.; від 30.11.2022 р. № А- за листопад 2022 р.; від 31.12.2022 р. № А- за грудень 2022 р.; від 31.01.2023 р. № А- за січень 2023 р.; від 28.02.2023 р. № А- за лютий 2023 р. та від 31.03.2023 р. № А- за березень 2023 р.

Таким чином, у період з лютого 2022 року по березень 2023 року позивачем було поставлено відповідачу електричну енергію у загальній кількості 10605 кВт загальною вартістю 56102,05 грн.

Як вже зазначалось, у комерційній пропозиції «Стандарт-1», яка є додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу, визначений порядок оплати, а саме: попередня оплата - 100% вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду, а остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення відповідного договірного обсягу споживання електричної енергії на ціну, визначену згідно умов даної комерційної пропозиції, та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку постачальника.

Крім того, п. 5.7 договору встановлено, що споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим договором без отримання рахунку постачальника. З даними щодо складових ціни на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, споживач може ознайомитися на веб-сайті постачальника. Не отримання споживачем рахунку постачальника не звільняє споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією.

Рахунки-фактури за спожиту електричну енергію та акти прийняття-передавання електричної енергії направлені позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 11.09.2023 р., фіскальним чеком від 11.09.2023 р. та накладною від 11.09.2023 р.

13.12.2022 р. відповідач перерахував на рахунок позивача 4200,12 грн за електричну енергію згідно рахунка № за лютий 2022 р. від 22.02.2022 р., що підтверджується платіжною інструкцією № 128 від 13.12.2022 р.

Отже, вартість неоплаченої відповідачем електричної енергії становить 51901,93 грн (56102,05грн - 4200,12 грн).

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що до позовної заяви доданий бланк договору про постачання електричної енергії споживачу (редакція діє з 01.01.2019 р.) з додатком № 2 до нього, який споживачем не підписаний.

З цього приводу судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Частинами 1, 2 ст. 642 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, шляхом підписання 22.12.2018 р. заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу відповідачем прийнято пропозицію позивача укласти договір на зазначених умовах.

Відповідно до п 3.1.7 глави 3.1 розділу ІІІ ПРРЕЕ на вимогу споживача електропостачальник має надати паперову копію договору, укладеного у формі електронного документа за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, засвідчену підписом уповноваженої особи електропостачальника у порядку, встановленому законом.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до позивача із вимогою про надання паперової копії договору.

У відзиві на позовну заяву та в судових засіданнях представник відповідача стверджував, що заяву-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу підписано невстановленою особою.

Вказана заява-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу від 22.12.2018 р. підписана представником відповідача Змієвською С.О., яка є керівником відповідача, а також скріплена печаткою товариства.

Встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.02.2020 р. у справі № 909/1073/17.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що печатка Товариства з обмеженою відповідальністю «БМВП «Сучасник» була втрачена, чи була підроблена, чи було інше незаконне використання цієї печатки третіми особами всупереч волі відповідача. Також, відсутні докази звернення відповідача чи особисто ОСОБА_1 до правоохоронних органів за фактом підробки підпису.

Тоді як позивачем до матеріалів справи додано заяву, яка підписана керівником ТОВ «БМВП «Сучасник» Змієвською С.О. та скріплена печаткою товариства, в якій відповідач просить встановити договірні величини споживання електричної енергії за місяцями 2022 р. та просить даний лист вважати невід`ємною частиною договору про постачання електричної енергії споживачу № 420012161 від 01.01.2019 р.

Як вже зазначалось, 13.12.2022 р. відповідач перерахував на рахунок позивача 4200,12 грн за електричну енергію згідно рахунка № за лютий 2022 р. від 22.02.2022 р., що підтверджується платіжною інструкцією № 128 від 13.12.2022 р. У вказаному рахунку-фактурі за спожиту електричну енергію № за лютий 2022 р. від 22.02.2022 р. зазначено, що він виставлений відповідачу на підставі договору № 420012161 від 01.01.2019 р.

Також, в матеріалах справи наявні рахунки-фактури, які не входять у спірний період, однак виставлялись позивачем відповідачу на підставі договору № 420012161 від 01.01.2019 р. за спожиту електричну енергію за період з червня 2021 р. по січень 2022 р., і були оплачені останнім, що підтверджується платіжними інструкціями № 111 від 29.06.2021 р., № 112 від 22.07.2021 р., № 113 від 26.08.2021 р., № 114 від 23.09.2021 р., № 115 від 04.11.2021 р., № 116 від 05.11.2021 р., № 122 від 10.12.2021 р. та № 127 від 28.01.2022 р.

Таким чином, відповідач своїми конклюдентними діями, такими як: підписання заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, здійснення оплат рахунків-фактур за спожиту електричну енергію на підставі договору № 420012161 від 01.01.2019 р. підтвердив факт укладення договору про постачання електричної енергії споживачу № 420012161 від 01.01.2019 р.

Заперечуючи проти позову, відповідач також посилається на те, що обсяг спожитої електроенергії відповідачем фіксується засобом обліку електричної енергії, який встановлений за місцезнаходженням підприємства по АДРЕСА_1 та має обліковий № 8803797, а оплата за спожиту електроенергію сплачувалась за даними цього лічильника та перераховувалась на рахунок позивача. Відповідач стверджує, що ні в позовній заяві, ні в доданих до неї розрахунках позивачем не вказано тарифів на відповідні послуги, які він застосував, визначаючи суму заборгованості.

У п. 3 заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу сторонами визначено ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача: 62Z405.

Вiдповiдно до п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхiднi для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адмiнiстратором комерцiйного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Пунктом 2.3.11 ПРРЕЕ передбачено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адмiнiстратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерцiйного обліку вiдповiдно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Так, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вiдповiдно до пункту 4.3 ПРРЕЕ було надано позивачу інформацію про обсяг спожитої електричної енергії вiдповiдачем за точкою комерційного обліку з ЕІС-кодом 62Z405.

Крім того, у додатках до рахунків-фактур за спожиту електричну енергію відображений номер лічильника 62Z405, тобто визначений у заяві-приєднанні до договору ЕІС-код за об`єктом споживача, за показниками якого здійснюється нарахування спожитої електричної енергії, а також вказані обсяги спожитої електроенергії та тариф, який застосовується при нарахування плати.

Відповідач вказує, що не споживав електричну енергію з початку війни, оскільки на території підприємства відбувались воєнні дії та станом на сьогодні господарчі площі використовуються Бородянківською військовою адміністрацією.

Пунктом 8.4 договору про постачання електричної енергії споживачу сторони узгодили, що якщо за ініціативою споживача необхідно припинити постачання електричної енергії на об`єкт споживача для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення тощо, споживач має звернутися до оператора системи.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до оператора системи із заявою про припинення постачання електричної енергії.

Отже, встановлені обставини свідчать про те, що відповідач у строк, визначений в рахунках-фактурах, не оплатив у повному обсязі вартість поставленої електричної енергії, чим порушив вимоги пункту 5.7 договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 51901,93 грн. Вказана сума відображена в рахунку № за березень 2023 р. від 24.03.2023 р.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з частиною 1 статтею 275 ГК України а договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до частини 7 статті 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Вказана норма кореспондується з положеннями підпункту 2 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 51901,93 грн за поставлену електричну енергію на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 51901,93 грн заборгованості підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача 1124,61 грн пені, нарахованої на заборгованість відповідача за березень 2023 р. у сумі 4720,36 грн, за період з 01.04.2023 р. по 30.09.2023 р.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 5.8 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору.

Так, у комерційній пропозиції «Стандарт-1», яка є додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу, визначено розмір пені за подвійною обліковою ставкою НБУ.

Як вже зазначалось, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку.

У рахунку № за березень 2023 р. від 24.03.2023 р. на суму 4720,36 грн визначена кінцева дата до сплати 31.03.2023 р.

Таким чином, відповідач є таким, що прострочив оплату рахунка № від 24.03.2023 р. за поставлену позивачем електричну енергію у березні 2023 р. з 01.04.2023 р.

Оскільки наданий позивачем розрахунок пені є арифметично правильним, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1124,61 грн пені.

Також, позивач просить стягнути 1150,37 грн 3 % річних з яких: 92,42 грн 3 % річних, нараховані за період з 05.04.2022 р. по 12.12.2022 р. на 4462,02 грн заборгованості (за лютий 2022 р., березень 2022 р.) та 1057,95 грн 3 % річних, нараховані за період з 01.04.2023 р. по 04.12.2023 р. на 51901,93 грн заборгованості (за березень 2022 р. березень 2023 р.).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки наданий позивачем розрахунок 3 % річних є арифметично правильним, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1150,37 грн 3 % річних.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 1159,88 грн інфляційних втрат, з яких: 753,86 грн інфляційних втрат, нараховані за період з 05.04.2022 р. по 12.12.2022 р. на 4462,02 грн заборгованості (за лютий 2022 р., березень 2022 р.) та 406,02 інфляційних втрат, нараховані за період з 01.04.2023 р. по 04.12.2023 р. на 51901,93 грн заборгованості (за березень 2022 р. березень 2023 р.)

Суд, здійснивши правильний розрахунок інфляційних втрат відповідно до Методики розрахунку інфляційних втрат, зазначеній у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 20.11.2020 р. у справі № 910/13071/19, встановив, що розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлений позивачем, з огляду на що позовна вимога в частині стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню повністю на суму 1159,88 грн, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БМВП «Сучасник» (07800, Київська обл., Бородянський р-н, селище міського типу Бородянка, вул. Індустріальна, будинок 3/4, код 13720204) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 8В, код 42094646) 51901,93 грн (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот одна грн. 93 коп.) боргу, 1124,61 грн (одна тисяча сто двадцять чотири грн 61 коп.) пені, 1150,37 грн (одна тисяча сто п`ятдесят грн. 37 коп.) 3 % річних, 1159,88 грн (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять грн. 88 коп.) інфляційних втрат та 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 01.05.2024 р.

Суддя О.О. Рябцева