РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.04.2024Справа № 910/12002/20 (910/15358/23)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5, ідентифікаційний номер 33751526)

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60, ідентифікаційний номер 09807856);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44, оф. 104, ідентифікаційний номер 39013897)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НАП Фінанс" (69002, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, ідентифікаційний номер 42628218)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний номер 21708016)

про визнання припиненими поруки та застави

в межах справи №910/12002/20

За заявою Приватного акціонерного товариства "F&C Realty" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-А, ідентифікаційний номер 23496142)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5, ідентифікаційний номер 33751526)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники учасників:

від позивача - Гурай-Рацун О.В.,

від відповідача-1, 2 - не з`явилися,

від третіх осіб - не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/12002/20 за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C Realty" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті".

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" про визнання припиненими поруки та застави, визнання недійсним договору.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 08.11.2023. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НАП Фінанс". Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

20.10.2023 до суду надійшли пояснення по справі від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.11.2023 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 06.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 вирішено здійснювати розгляд справи № 910/12002/20 (910/15358/23) за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.01.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.01.2024 закрито підготовче провадження у справі № 910/12002/20 (910/15358/23). Призначено справу №910/12002/20 (910/15358/23) до розгляду по суті на 06.03.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.03.2024 відкладено розгляд справи № 910/12002/20 (910/15358/23) по суті в судовому засіданні на 17.04.2024.

У судове засідання, призначене на 17.04.2024, з`явилася представник позивача. Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Водночас, ухвала про відкладення розгляду справи від 06.03.2024 була доставлена до електронних кабінетів учасників справи 11.03.2024, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи від 12.03.2024.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2011 між АТ «Банк Фінанси та Кредит», як кредитором, ТОВ "Ініціатор-Ріелті", як поручителем, та ЗАТ «Енерговугілля», як боржником, укладено договір поруки № 123.

Відповідно до умов договору поруки поручитель зобов`язується відповідати за своєчасне і повне виконання ЗАТ «Енерговугілля» (Боржник) зобов`язань за Договором про невідновлювальну кредитну лінію № 61/2005 від 30.05.2005, укладеним між кредитором та боржником. У подальшому сторонами неодноразово вносилися зміни до Договору поруки шляхом підписання додаткових угод.

Згідно договору застави майнових прав №3210ИП/1011 від 07.10.2011 та договорів про внесення змін до нього, ТОВ "Ініціатор-Ріелті" передав в заставу ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» належні йому майнові права вимоги які виникли на підставі договору банківського вкладу «Класичний» №35 від 07.10.2011 та додатків до нього, а саме права вимоги повернення депозитного вкладу, що складається з вкладних траншів, що розміщені заставодавцем згідно умов депозитного договору.

У подальшому, право вимоги за кредитним договором № 61/2005 від 30.05.2005, укладеним між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПрАТ "ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ", реалізовано в складі лоту № UKR-2019-04.

Відповідно до протоколу електронних торгів № UKR-2019-04, переможцем торгів стало ТОВ "ФК ГОРИЗОНТ" (http://torgi.fg.gov.ua/catalog/krediti/206677/).

07.11.2019 між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ "Фінансова компанія Горизонт" укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки/застави, відповідно до якого до ТОВ "Фінансова компанія Горизонт" перейшло право вимоги до ТОВ "Ініціатор-Ріелті" за договором застави майнових прав №3210ИП/1011 від 07.10.2011.

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 10.09.2020 та даними обліку боржника.

Згідно даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна розмір основного зобов`язання, яке забезпечено заставою майнових прав на депозит складає 5 057 500,00 грн.

09.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НАП Фінанс", як новим кредитором, укладено договір № 09/01/23 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором, відступає шляхом продажу новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до позичальника - Приватного акціонерного товариства «Енерговугілля», ідентифікаційний код 32515954 (надалі - боржник), за договором невідновлювальної кредитної лінії №61/2005 від 30.05.2005, укладеним між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та боржником (надалі - основний договір), а також усіма договорами забезпечення:

- договором поруки від 05.10.2011 № 123, укладеним між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті";

- договором поруки від 15.06.2011 № 121, укладеним між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімреактив»;

- договором застави майнових прав від 07.10.2011 № 3210ИП/1011, укладеним між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті".

Відповідно до пункту 1 договору первісний кредитор володіє правами вимоги до боржника на підставі договору від 07.11.2019 про відступлення прав вимоги, договору від 07.11.2019 про відступлення прав вимоги за договорами застави, укладеними між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт".

У пункті 10 договору зазначено, що підписанням цього договору новий кредитор підтверджує, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основним договором, зі змістом основного договору та зауважень до нього немає і приймає всі ризики, пов`язані із основним договором та правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе всі ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому пункті договору гарантій та запевнень.

У відзиві на позовну заяву відповідач-1 зазначив, що не є належним відповідачем у справі, оскільки право вимоги за кредитним договором № 61/2005 від 30.05.2005 відчужено на користь ТОВ "ФК ГОРИЗОНТ".

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку задовольнити частково подану позовну заяву, з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до cт. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини першої статті 584 ЦК України, частини першої статті 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

У частині 4 статті 593 ЦК України вказано, що припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову.

Частиною 1 статті 609 ЦК України також передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника - юридичної особи не припиняє іпотеки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості (звернувся з позовом до поручителя) до моменту припинення боржника - юридичної особи.

Дана правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 28.02.2018 у справі № 2-1147/11, від 30.05.2018 у справі № 2-4125/11.

Із матеріалів справи вбачається, що основним боржником за договором невідновлювальної кредитної лінії №61/2005 від 30.05.2005 виступає Приватне акціонерне товариство «Енерговугілля», у забезпечення виконання зобов`язань якого укладено договір застави майнових прав №3210ИП/1011 від 07.10.2011.

Відповідно до частин 1, 5 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Судом установлено, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.05.2021 внесено запис № 023000334 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Приватного акціонерного товариства «Енерговугілля» (ідентифікаційний код 32515954) у зв`язку з визнанням її банкрутом на підставі судового рішення від 16.12.2020.

Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що первісний застоводержатель ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави на підставі договору застави майнових прав №3210ИП/1011 від 07.10.2011.

Відтак, заставодержатель не реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом подання позову до ліквідації боржника - юридичної особи, що за змістом частини 4 статті 593 ЦК України припиняє право застави на майно, передане в заставу майновим поручителем такого боржника.

До того ж, залучення нового заставодержателя Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" в якості забезпеченого кредитора боржника, здійснено судом апеляційної інстанції за наслідками дослідження поданого 28.10.2020 розпорядником майна боржника арбітражною керуючою Ольшанською О.С. до суду реєстру вимог кредиторів станом на 23.10.2020, до якого включено, зокрема, вимоги ТОВ "Фінансова компанія Горизонт" у розмірі 5 057 500,00 грн, що забезпечені заставою.

Тобто, новим заставодержателем також не вчинялися дії на звернення стягнення на предмет застави на підставі договору застави майнових прав №3210ИП/1011 від 07.10.2011, та залучення останнього в якості забезпеченого кредитора здійснено судом у процесуальному порядку, а не за наслідками реалізації таким заставодержателем відповідного матеріального права заставодержателя.

При цьому, станом на момент залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" забезпеченим кредитором боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор Ріелті" на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.05.2021 вже був внесений запис про припинення Приватного акціонерного товариства «Енерговугілля» - боржника за договором невідновлювальної кредитної лінії №61/2005 від 30.05.2005.

Отже, ліквідація юридичної особи боржника Приватного акціонерного товариства «Енерговугілля», який виступав боржником за договором невідновлювальної кредитної лінії №61/2005 від 30.05.2005, свідчить про припинення права застави за договором застави майнових прав №3210ИП/1011 від 07.10.2011, так як заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи не реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом подання позову.

Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Положення частини 4 статті 559 ЦК України встановлюють, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

За змістом частини 5 статті 559 ЦК України ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.

Для ефективного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності, як права вимоги в іншої особи, яка вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку.

Боржник (поручитель) може звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права вимоги кредитора за договором поруки (визнання його права припиненим), зокрема про визнання поруки припиненою, і такий спосіб захисту буде належним та ефективним. У разі задоволення цього позову суд у резолютивній частині визнає відсутнім право вимоги кредитора за договором поруки, зокрема визнає поруку припиненою, а не припиняє поруку.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц.

Ураховуючи викладене, оскільки звернення стягнення на предмет застави шляхом подання позову до ліквідації основного боржника Приватного акціонерного товариства «Енерговугілля» не здійснено, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання припиненою заставу майнових прав за Договором застави майнових прав № 3210ИП/1011 від 07.10.2011.

Також підлягає визнанню припиненою порука ТОВ «Ініціатор-Ріелті» за Договором поруки № 123 від 05.10.2011, оскільки до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника Приватного акціонерного товариства «Енерговугілля», позов до позивача, як поручителя, не пред`являвся.

Одночасно суд зауважує, що позов пред`явлений позивачем до двох відповідачів - Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт".

Суд зазначає, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

За змістом статті 45 ГПК України сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. Захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 зі справи № 910/17792/17.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц; від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17.

Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Щоб визнати відповідача неналежним суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Дана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц.

З огляду на наведене, оскільки Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" не виступає наразі учасником спірних правовідносин унаслідок відступлення права вимоги за кредитним договором № 61/2005 від 30.05.2005, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову до вказаного відповідача.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати припиненою поруку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор- Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5, ідентифікаційний номер 33751526) за договором поруки № 123 від 05.10.2011, укладеним між Акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (ідентифікаційний номер 09807856), Товариством з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (ідентифікаційний номер 33751526) та Закритим акціонерним товариством «Енерговугілля» (ідентифікаційний код 32515954) з 21.05.2021.

3. Визнати припиненою заставу майнових прав за договором застави майнових прав № 3210ИП/1011 від 07.10.2011, укладеним між Акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (ідентифікаційний номер 09807856) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (ідентифікаційний номер 33751526) з 21.05.2021.

4. У задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44, оф. 104, ідентифікаційний номер 39013897) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5, ідентифікаційний номер 33751526) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

6. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.04.2024

Суддя Д.В. Мандичев