ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024м. ДніпроСправа № 904/4788/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "САНСЕРВІС" Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення збитків у розмірі 102 031,53 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився (не приєднався);

від відповідача: Німець Ю.С., адвокат (поза межами суду).

ПРОЦЕДУРА:

Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить стягнути з Комунального підприємства "Сансервіс" Криворізької міської ради (далі - відповідач) завдані державі збитки в розмірі 102 031,53 грн., внаслідок викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу та наднормативних викидів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 06.09.2023 усунути недоліки позовної заяви , а саме надати належним чином оформлену позовну заяву; опис вкладення у цінний лист (номер поштового відправлення), який підтверджує факт відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів та докази сплати судового збору у встановлених порядку та у розмірі 2 684,00 грн.

15.09.2023 від Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на офіційну електронну адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заяву про усунення недоліків.

Таким чином позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2023 запропоновано учасникам справи подати до суду документи, але станом на 27.10.2023 вказані документи поданні не були.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою юридичною адресою, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2023 продовжено строк розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в межах розумного строку.

10.11.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання про реалізацію процесуальних прав учасника справи та поновлення (продовження) строків на подання відзиву, заперечень, доказів.

24.11.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає мотивуючи тим, що звертаючись до суду позивач фактично намагається зобов`язати відповідача виконати вимоги, викладені в актах перевірки, приписах, які оформлюються за наслідками адміністративного контролю. Відповідач вважає наявними підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідач також зазначив, що відсутні підстави вважати, що КП "САНСЕРВІС" КМР в наднормативному режимі чи без отримання дозволів використовувалися вказані в позові джерела викидів. Розрахунок збитків, наданий позивачем, жодним чином не обґрунтовує застосований період нарахування, як і не доводить сам факт експлуатації джерел викидів у вказаний період часу. Відсутні докази і документи, які б підтверджували факт роботи джерел викидів до моменту отримання дозволів, про що йдеться у позові. Обставини позову і протиправна поведінка відповідача, заявлений розмір збитків позивачем не доведені.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 ухвалено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4788/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.02.2024 о 11:00 год.

02.02.2024 від представника позивача через систему Електронний суд надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2024 у задоволенні заяви представника позивача - Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

05.02.2024 до суду через систему Електронний суд від представника позивача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

06.02.2024 у призначене підготовче судове засіданні представник позивача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 28.02.2024 о 11:30 год.

07.02.2024 через систему "Електронний суд" представник позивач направив до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 заяву представника позивача - Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, підготовче судове засідання, яке призначене на 28.02.2024 о 11 год. 30 хв., вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Судом встановлено, що у п. 3 резолютивної частини ухвали суду від 07.02.2024, якою повідомлено сторін про дату, час та місце розгляду справи, було допущено описку щодо зали проведення судового засідання, а саме замість 1-104 (1 поверх) зазначено 3-409 (4 поверх).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 виправлено описку допущену у п. 3 резолютивної частини ухвали суду від 07.02.2024 та викладено у новій редакції .

16.02.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача направив до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2024 заяву Комунального підприємства "Сансервіс" Криворізької міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, підготовче судове засідання призначене на 28.02.2024 о 11год. 30хв. проводити в режимі відеоконференції за участю представників сторін.

19.02.2024 від відповідача до канцелярії суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому судовому засіданні 28.02.2024 представниками сторін зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2024 о 15:00 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції, за участю представників обох сторін.

Протокольною ухвалою від 27.03.2024 оголошено перерву до 17.04.2024 о 12:00 год. та проводити в режимі відеоконференції, за участю представників обох сторін.

У призначене судове засідання з розгляд справи по суті 17.07.2024 представник відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду приєдналися, представник позивача участі в засідання в режимі відеоконференції не прийняв через технічну неможливість участі у відеоконференції (з боку представника позивача був відсутній звук).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 (2т. - арк.с. 21, 22) представника позивача було попереджено, що відповідно до ч. 4 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Користувачі зобов`язані використовувати технічні засоби і технології, що мають забезпечувати належну якість та інформаційну безпеку передачі та отримання інформації, зображення та звуку, й самостійно несуть ризики технічної неможливості отримання доступу до ЄСІТС, погіршення якості чи переривання зв`язку тощо ( п.21 Розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Судом було надано можливість представнику позивача провести повторне підключення до відеоконференції з метою усунення недоліків роботи його технічних засобів зв`язку.

З огляду на викладене суд продовжив розгляд справи за відсутності представника позивача.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 17.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог закону здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без спеціального дозволу, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом про відшкодування збитків заподіяних державі.

Позиція відповідача

Відповідач позов не визнає та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідач зазначає, що Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності не передбачено право міжрегіонального органу Держекоінспекції в особі позивача здійснювати розрахунок збитків і стягугати їх в судовому порядку.

Вказаним Законом також не передбачено повноважень міжрегіональних органів Держекоінспекції в частині обрахування і стягнення збитків, завданих навколишньому природному середовищу. Такі повноваження визначені лише для центрального органу Держекоінспекції та норми про їх делегування не містять.

Водночас, в позовній заяві позивач посилається виключно на підзаконні нормативні акти, як то Положення про територіальні та міжрегіональні орган Держекоінспекції, затверджені наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №230 від 07.04.20р. Проте, на противагу вказаним вище нормам, жодним Законом Укпаїни не надано право позивачу, як територіальному органу, здійснювати обрахунок і стягнення в судовому порядку збитків, завданих у сфері природоохоронного законодавства. Враховуючи викладене, приписи ст. 19 Конституції України та ст. 4 Закону Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності -звернення з даним позовом виходить за межі визначених Законом повноважень Державної екологічної інспекції Придніпровського округу.

Більше того, надаючи до позову матеріали перевірки 2018 року (акт та листування) між сторонами, позивач не зазначає, яке відношення він має до вказаної перевірки, складених документів, якщо контролюючим органом виступала інша юридична особа - Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області.

Заявлені позивачем збитки не узгоджуються з видами і підставами завдання збитків, визначених господарським законодавством, а також зі складом збитків, визначених ст. 225 ГКУ.

Так само, заявлені збитки не узгоджуються і з видами адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст. 239 ГКУ, де можливість стягнення збитків також відсутня.

Відповідач зазначив, що звертаючись до суду позивач фактично намагається зобов`язати відповідача виконати вимоги, викладені в актах перевірки. приписах, які сформувалися за наслідками заходів адміністративного контролю. Відтак, реалізація правомочностей суб`єкта владних повноважень з питань, пов`язаних із виконанням акту про порушення, припису, претензій, інших актів реагування внаслідок проведених перевірок є завершальною стадією адміністративного процесу та заходу державного нагляду. Сам по собі акт, припис тощо не породжує обов`язку підприємства сплачувати нараховані позивачем збитки. В межах позову, пред`явленого про таке стягнення, суб`єкт владних повноважень доводить факт наявності порушення, його змісту і підстав для стягнення.

Весь заявлений спір перебуває у площині забезпечення виконання адміністративних функцій позивача і реалізації результатів перевірок, законність яких підлягає перевірці судовим органом.

Нормативно-правові акти у сфері захисту навколишнього природного середовища та/або повноважень органу ДЕІ не містять норми, яка б обґрунтовувала стягнення таких збитків в межах підвідомчості господарської юрисдикції. Позаяк, питання правомірності висновків перевірки як і дій контролюючого органу відноситься до компетенції адміністративного судочинства.

За таких умов, відповідач вважає наявними підстави для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Інспекцією (позивач) у період з 08.10.2018 по 22.10.2018 здійснювався плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання Комунальним підприємством Сансервіс Криворізької міської ради (відповідач) вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За результатом проведеного заходу складено акт від 22.10.2018 № 569/4-8/18.

Перевіркою встановлено, що 23.12.2015 підприємством отримано дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видані Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

До моменту отримання дозволу видики здійснювалися без дозволу.

Так, в період з 29.07.2015 по 22.12.2015 викиди здійснювалися від джерела№5 (зварювальний пост, знаходиться на дільниці благоустрою та АТЦ, вул. Бикова, 6-Г, м. Кривий Ріг) (протокол вимірювань вмісту забруднюючих речовин №37 від 30.07.2015);

ДВ№7 (акумуляторна мідницької, знаходиться на дільниці благоустрою та АТЦ, вул. Бикова, 6-Г, м. Кривий Ріг) - з 29.07.2015 по 22.12.2015 (протокол № 39 від 30.07.2015);

ДВ№11 (котел АГО-24С, знаходиться на дільниці озеленення Жовтневого району, вул. Товстоновського, 5, м. Кривий ріг) - з 25.03.2015 по 22.12.2015 (акт№ 119/1 від 25.03.2015);

ДВ№23 (котел HERMAN TRESI 30 SE, знаходиться на дільниці 2, Джержинського району, вул. Орджонікідзе, (Криворіжсталі), 2, м. Кривий Ріг.) - з 17.11.2015 по 20.12.2022 (акт №245 від 17.11.2015).

Також, встановлено перевищення нормативів допустимих викидів, встановлених дозволом від 23.12.2015 №-364, по оксидах вуглецю від ДВ№23 (котел THESI 30 SЕ №2, знаходиться на дільниці №2 Дзержинського району, вул. Орджонікідзе, (Криворіжсталі) 2) (Протокол вимірювань №25-18-2).

З метою усунення вказаних порушень видано припис від 25.10.2018.

Окрім цього, у період з 01.02.2021 по 12.02.2021 Інспекцією здійснювався плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання Комунальним підприємством Сансервіс Криворізької міської ради вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За результатом проведеного заходу складено акт від 12.02.2021 №13/2.2-7/21.

За результатами інструментальних вимірювань, проведених під час інвентаризації видів 201-2020 р. ПП Техноладка, зафіксовано наднормативні викиди:

від котлів НЕRMANN TRESI 30 SЕ дв №22, 23 (м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 2) по оксидах азоту та вуглецю (акти від 02.04.2019);

від котла АГО-24С дв №11 (м. Кривий Ріг, вул. Кирило-Мифодіївська, 5) по оксидах азоту та вуглецю (акт від 29.03.2019).

Також зафіксовано викиди без дозволу:

від котла KRONAS KTHK ДВ№1 (м. Кривий Ріг, вул. Груні Романової, 1) : оксид вуглецю, діоксид азоту, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок. (акт від 29.11.2019);

від котла Ретра 25-ЗМ ДВ№1 (м. Кривий Ріг, вул. Бебеля, 14-А): оксид вуглецю, діоксид азоту, рочовини у вигляді суспендованих твердих частинок (акт від 30.07.2020).

З метою усунення виявлених порушень видано припис від 19.02.2021 №9/2.2-7/21.

Внаслідок викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу та наднормативних викидів підприємством завдано збитки державі в розмірі 102031,53 грн., які розраховано згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затверджена наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 № 277, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2020 р. за №414/34697.

З метою відшкодування завданих збитків Інспекція пред`явила підприємству претензію від 21.01.2022 №7/21-ПР, яку не виконано. Тому, Інспекція звертається до суду з позовом про стягнення з підприємства завданих збитків.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

За приписами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу.

Відповідно до ст. ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

На підставі ст. 20 цього ж Закону та Положення про Державну екологічну інспекцію в Україні, затверджену Указом Президента України № 454/2011 від 13.04.2011 за до повноважень Державної екологічної інспекції, як спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, її органів на місцях належить здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, а також за додержанням норм екологічної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20 ГК України, одним із способів захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання є відшкодування збитків (шкоди).

Одночасно, зважаючи на те, що спірні правовідносини, пов`язані з нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок наднормативних викидів відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря, такі правовідносини також регулюються нормами Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та приписами Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 639 від 10.12.2008 (далі за текстом Методика).

На підставі ст. 10 Закону України Про охорону атмосферного повітря суб`єкти господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг.

Відповідно до п. п. 2.1.2, 2.2 Методики № 639, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства. Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб`єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

За приписами ст. ст. 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціального уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Наведені норми свідчать про те, що для стягнення з відповідача збитків, заподіяних наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, необхідно встановити факт такого викиду. Встановлення факту порушення природоохоронного законодавства у вигляді наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря може мати місце при проведенні перевірки вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до п. 2.2 Методики № 369, факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб`єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Органом контролю здійснювалася перевірка діяльності підприємства за останні три роки, тобто з 08.10.15р. по 08.10.18р.

Згідно ч.2 ст. 5 Закону Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання, яка віднесена: до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки. Діяльність КП САНСЕРВІС КМР відноситься до середнього ступеня ризику, що підтверджується і змістом акту про порушення (перелік питань перевірки), тож перевіряти обставини, які мали місце в період, що не охоплюється перевіркою, орган контролю не міг. Натомість, було перевірено період часу, який не охоплений періодом перевірки, а саме - період роботи джерел викидів до жовтня 2015 року, що є протиправним, як і оформлення результатів перевірки за даний період. Такі результати не можуть бути підставою для застосування будь-яких заходів впливу.

В даному випадку, актом, складеним за результатами планового (поза планового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 569/4-8/18 від 22.10.2018 (1 т. - арк.с. 67-76) встановлено, що відповідач за період з 12.10.2018 по 22.12.2018 здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за відсутності відповідного дозволу на викиди.

Підставами для нарахування збитків за вказані періоди позивач зазначає бездозвільне використання джерел викидів, тобто їх експлуатацію до моменту отримання дозволів 22.12.15р. При цьому, жодними допустимими і належними доказами ДЕІ не підтверджено, що КП САНСЕРВІС КМР здійснювалася експлуатація вказаних джерел до моменту отримання дозвільної документації.

Саме з посиланням на висновки, викладені в цьому акті, та на підставі Методики № 639 позивачем нараховану до відшкодування шкоду за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за відсутності відповідного дозволу на викиди.

Аналізуючи розрахунок збитків вбачається, що по джерелам викидів №№5, 7, 11, 23 позивачем нараховано збитки за наступні періоди:

ДВ №5 - зварювальний пост (АТЦ, вул. Бикова 6г): з 29.07.15р. по 22.12.15р. (з моменту здійснення замірів за протоколом №37 від 30.07.15р. до моменту отримання дозволу 22.12.15р.).

ДВ №7 - акумуляторна мідницька, (АТЦ вул. Бикова 6г): з 29.07.15р. по 22.12.15р. (з моменту здійснення замірів за протоколом №39 від 30.07.15р. до моменту отримання дозволу 22.12.15р.).

ДВ №11 - котел АГО-24С (дільниця озеленення Покровського району, вул. Товстоновського, 5, м. Кривий Ріг) з 25.03.15р. по 22.12.15р. (з моменту здійснення замірів за актом №119/1 від 25.03.15р. до моменту отримання дозволу 22.12.15р.)

ДВ №23 - котел НЕRMANN TRESI 30 SЕ (вул. Криворіжсталі, 2): з 17.11.15р. по 22.12.15р. (з моменту здійснення замірів за актом №245 від 17.11.15р. до моменту отримання дозволу 22.12.15р.)

Як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем акти відбору проб для визначення концентрацій забруднюючих речовин на доказ порушення були складені на виконання Договору №39-15/П від 20.03.15р. між відповідачем та ТОВ НДП Екоексперт (заміри виконувалися субпідрядними організаціями контрагента ТОВ НТЦ ЕКОТРЕЙД, ПП Науково-виробничий центр Техноекос в межах п. 7.2 договору) виключно з метою забезпечення отримання дозволу на викиди по вказаним джерелам. Про це свідчать і супровідні листи в отриманні дозволів на викиди, де їх розробником вказаний ТОВ НДП Екоексперт.

Тобто в ході перевірки позивачем не здійснював контрольних замірів забруднюючих викидів у повітря у спірний період, а використав вказані вище результати інструментальних вимірювань для отримання дозволів, проведених у 2015 році підрядниками ТОВ НДТ Екоексперт. Доказів проведення органом контролю (в тому числі, в періодичному режимі - протягом строків нарахування збитків) вимірів обсягу викидів иа джерелах не надано.

Крім того, до матеріалів справи надані копії наказів №82 від 23.03.15р., №157 від 27.07.15р., №236 від 16.11.15р., №260, №259, №258 від 25.12.15р. якими підтверджується, що вказані об`єкти, до отримання дозволу, підприємством не експлуатувалися.

За таких обставин висновки, викладені у акті не можуть вважатися правомірними та не можуть підтверджувати факту порушення вимог законодавства з боку підприємства.

У той же час, пунктом 1-1 Прикінцевих положень Закону України "Про охорону атмосферного повітря" визначено, що строк дії дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до третьої групи, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" та який на момент набрання чинності зазначеним Законом є дійсним, є необмеженим.

Згідно ст. 11-1 Закону України Про охорону атмосферного повітря для одержання дозволу на викиди суб`єкт господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, та суб`єкт господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, подає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, або через центри надання адміністративних послуг, а суб`єкт господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, - обласним. Київській, Севастопольській міським державним адміністраціям, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг:

- документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин, оформлені відповідно до вимог, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, в паперовій та/або електронній формі.

Згідно п. 36 Порядку проведення робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними доісеоелами, обліку суб`єктів господарювання, які отримали такі дозволи, зате. Постановою КМУ №302 від 13.03.2002р. Держпродспоживслужба (її територіальні органи) здійснює (здійснюють) розгляд документів, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, оформлених відповідно до вимог, затверджених Міндовкіллям, в частині дотримання суб`єктом господарювання вимог санітарного законодавства під час експлуатації об`єктів, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші. З метою оцінки впливу об`єкта на середовище життєдіяльності людини враховуються результати проведених заходів державного нагляду (контролю) у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

У разі дотримання вимог санітарного законодавства на об`єкті надається висновок щодо можливості видачі дозволу на викиди, а у разі недотримання вимог санітарного законодавства - висновок щодо неможливості видачі дозволу на викиди із зазначенням змісту зауважень.

Відповідно до Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, зате. Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 0903.2006р. №108 (чинна на період перевірки та здійснення замірів):

1.2. Інструкція встановлює загальні вимоги в частині побудови, оформлення та змісту документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди існуючими та новоствореними об`єктами.

1.3. Документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців (далі - Документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів), с невід`ємною частиною заяви на отримання дозволу на викиди.

2.8. У відомостях щодо стану забруднення атмосферного повітря наводяться:

2.8.1. Фонові концентрації забруднюючих речовин в атмосферному повітрі на території у зоні впливу об`єкта, для якого розробляються документи для отримання дозволу на викиди для речовин, які присутні у викидах цього об`єкта;

2.9. У відомостях щодо виду та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами наводяться дані, які готуються на підставі звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві.

2.10. Оцінка впливу викидів забруднюючих речовин на стан забруднення атмосферного повітря здійснюється за даними результатів розрахунків розсіювання забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та даними, що одержані при проведенні інструментальних методів досліджень акредитованими лабораторіями в установленому законодавством порядку.

Згідно п. и ч.1 ст. 20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються; вимірювання показників складу та властивостей викидів пересувних джерел забруднення атмосферного повітря та екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного і дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання.

Матеріалами справи підтверджується, що, вказані вище джерела викидів вмикалися підприємством виключно для надання можливості спеціалізованій організації здійснити необхідні заміри, після чого робота ДВ №№5, 7. 11, 23 припинялася до моменту отримання дозволу на викиди. Про допуск до вимірювальних робіт на час, що не перевищує 2 години і про припинення роботи джерел підприємством приймалися відповідні накази (додано).

Таким чином, висновки позивача про фактичну експлуатацію джерел викидів у зазначений період без дозволу не відповідають дійсним обставинам справи, про що відповідачем заявлялося також у зауваженнях до акту ревізії (п. 7).

Про це детально було зазначено як у зауваженнях до акту ревізії, так і у відповіді на претензію ДЕІ № 319 від 16.03.22р.

З огляду на викладене, доводи позивача про фактичну роботу ДВ в бездозвільному режимі є припущеннями, які не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Що стосується розрахунку збитків по ДВ №23 - котел "НЕRMANN TRESI 30 SЕ" (вул. Криворіжсталі, 2): з 12.10.18р. по 22.12.18р. (з моменту здійснення інструментальних замірів за протоколом №25-18-2 від 12.10.18р. до моменту повторних замірів 22.12.18р.)

Крім того встановлено, що підприємством було проведено пуско-налагоджувальні роботи на ДВ №23. У липні 2018 року (до проведення перевірки ДЕІ) підприємством було укладено Договір №51/К-18 від 12.07.18р. на технічне обслуговування і ремонт обладнання, в тому числі, теплового котла за адресою вул. Орджонікідзе (Криворіжсталі) 2. За наслідками проведених ремонтних робіт було складено акт №51-18-1 від 22.10.18р. (копія додається). Про виконання вказаних вище робіт підприємство неодноразово повідомляло орган ДЕІ та просило направити представника для проведення контрольних замірів рівня викидів Глист №1502 від 18.10.18р., №1672 від 22.11.18р., №1839 від 28.12.18р.). Проте, жодної відповіді позивач не надав, та свого представника не направляв.

Після проведення перевірки, підприємством було укладено Договір №01-11-18 від 22.11.18р. на проведення еколого теплотехнічних випробувань котлів за адресою вул. Криворіжсталі 2 (пуско-налагоджувальні роботи).

Згідно акту відбору проб від 22.12.18р., здійснених ПП Техналадка жодних перевищень допустимого рівня викидів не виявлено (у справі).

Більше того, відповідачем на час проведення ремонтних робіт (з 12.10.18р. по 22.12.18р.) було припинено роботу даного ДВ №23, про що винесено наказ по підприємству №269 від 12.10.18р. Після проведення повторних замірів котел було запущено в роботу наказом №338 від 21.12.18р. (додано). Документи направлялися органу контролю відповідними листами у 2018, 2019, 2021 році (додано).

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що КП САНСЕРВІС КМР в наднормативному режимі чи без отримання дозволів використовувалися вказані в позові джерела викидів.

Розрахунок збитків, наданий позивачем, жодним чином не обґрунтовує застосований період нарахування, як і не доводить сам факт експлуатації джерел викидів у вказаний період часу.

Планова перевірка 2021 року

Звертаючись до суду із позовом ДЕІ апелює до результатів перевірки, проведеної Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу з 01.02.2021р. по 12.02.2021р., за наслідками якої складено акт від 12.02.2021р. №13/2.2-7/21.

ДВ №11 - котел «АГО-24С» (вул. Кирило-Мефодіївська, 5, м. Кривий Ріг)

3 29.03.19р. по 06.06.19р.(з моменту здійснення замірів за актом від 29.03.19р. до моменту отримання дозволу 06.06.19р.)

ДВ №22 - котел "НЕRMANN TRESI 30 SЕ" (вул. Криворіжсталі, 2): з 02.04.19р. по 06.06.19р. (з моменту здійснення замірів за актом від 02.04.19р. до моменту отримання дозволу 06.06.19р.).

ДВ №23 - котел "НЕRMANN TRESI 30 SЕ" (вул. Криворіжсталі, 2): з 02.04.19р. по 06.06.19р. (з моменту здійснення замірів за актом від 02.04.19р. до моменту отримання дозволу 06.06.19р.)

ДВ №1 - котел "KRONAS KTHK" (вул. Груні Романової, 1, м. Кривий Ріг): з 29.11.19р. по 24.02.20р. (з моменту здійснення замірів за актом від 29.11.19р. до моменту отримання дозволу 24.02.20р.).

- котел «Ретра 25-ЗМ» (вул. Бебеля, 14а, м. Кривий Ріг): з 30.07.20р. по 28.09.20р. (з моменту здійснення замірів за актом від 30.07.20р. до моменту отримання дозволу

28.09.20р.).

Аналогічно попередньому періоду підставами для нарахування збитків за вказані періоди позивач зазначає бездозвільне використання джерел викидів, тобто їх експлуатацію до моменту отримання дозволів у 2019 та 2020 роках. При цьому, жодними допустимими і належними доказами позивачем не підтверджено, що КП САНСЕРВІС КМР здійснювалася експлуатація вказаних джерел до моменту отримання дозвільної документації.

Так, надані позивачем акти відбору проб для визначення концентрацій забруднюючих речовин складалися підрядною організацією відповідача ПП ТЕХНАЛАДКА виключно з метою забезпечення отримання дозволу на викиди по вказаним джерелам. З даною метою з підприємством укладалися відповідні договори №18 від 06.07.20р., №45 від 20.11.19р., №15 від 12.03.19р., предметом яких є проведення інвентаризації стаціонарних джерел викидів, розробка документації для отримання дозволів на викиди (додано). Про це свідчать і супровідні листи в отриманні дозволів на викиди, де їх розробником вказаний ПП ТЕХНАЛАДКА (додано).

Як вбачається з актів відбору проб, які орган ДЕІ бере за основу для початку періоду нарахування збитків: від 30.07.20р., від 29.11.19р., від 02.04.19р., 29.03.19р. всі вони мають відомості про час здійснення замірів, який складає 1 год. 20 хв. ( акт від 29.03.19р. ДВ №11, 02.04.19р. ДВ№22, 02.04.19р. ДВ№23), 2 год. 20 хв. (акти від 30.07.20р. 29.11.19р. ДВ №№1, 1). Відтак, даними документами, які наявні в позивача, оскільки сам він надає їх в якості доказу, було зафіксовано час проведення інструментальних вимірювань на джерелах.

Підстави для здійснення вказаних замірів аналогічні вище описаним підставам, встановленим при перевірці у 2018 році - необхідність надання результатів вимірювань для отримання дозволів на викиди, про що з ПП Техналадка було укладено відповідні договори.

Згідно наказів по підприємству, з часу здійснення замірів ПП Техналадка і до моменту отримання дозволів, дані джерела викидів не експлуатувалися (копії додаються). Про що повідомлявся орган контролю листами шляхом надання вказаних наказів №114 від 27.03.19р., №209 від 14.06.19р., №380 від 29.11.19р., №91 від 27.02.20р., №224 від 24.07.20р., №295 від 02.10.20р.

Відтак, відсутні докази і документи, які б підтверджували факт роботи джерел викидів до моменту отримання дозволів, про що йдеться у позові.

Крім того позивачем не доведено розміру збитків.

Як вбачається з розрахунку розмірів збитків від січня 2022 року, наданого до позову, для обрахування позивач використав Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затверджену наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №277 від 28.04.20р. Як вбачається з тексту даного документу, Методика набрала чинності 15.05.2020 року.

Згідно п. 1.4. «Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного нагляду (контролю) за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в частині охорони атмосферного повітря».

Згідно п. 2.9 Методики « 2.9. За результатами перевірки суб`єкта господарювання, складається акт перевірки в установленому законодавством порядку із зазначенням часу роботи джерела викиду в режимі наднормативного викиду в годинах».

Враховуючи викладене, Методика підлягає застосуванню виключно щодо здійснених заходів контролю в період її дії, тобто після 15.05.2020р. та з огляду на визначені години роботи джерела викиду, вказані в акті.

Слід зазначити, що до позовних вимог включено період планової перевірки 2018 року, період нарахування збитків за яким складає 2015 та 2018 рік, що унеможливлює застосування Методики при здійсненні даних розрахунків.

Аналогічно, період нарахування збитків за наслідками перевірки у 2021 році с 2019 та 2020 рік, які також не узгоджуються із часом дії Методики.

Більше того, жоден акт ревізії, наданий позивачем, не містить в собі розрахунку годин роботи ДВ в понаднормовому режимі або без дозволу. Так само, матеріали позову не містять запитів органу контролю відносно повідомлення про години роботи таких ДВ. доказів їх вручення. В свою чергу, підприємством неодноразово повідомлявся орган контролю, що ДВ не експлуатувалися підприємством до отримання дозволів, а в разі виявлення перевищень нормативів (ДВ №23) - така експлуатація зупинялася до усунення недоліків.

Положення Методики не містять норми про можливість її зворотної дії у часі або застосування положень методики до періодів і правовідносин, які виникли задовго до набрання нею чинності. Відповідач вважає її застосування до спірних відносин безпідставним та таким, що не відповідає законодавству.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на положення Методики не лише в контексті періоду розрахунків збитків, а і у способах отримання інформації про здійснені лабораторні дослідження, використання годин роботи джерел викидів, які позивач безпідставно приймає за 24год/добу. Таким чином, позивач використовує положення Методики в період здійснення таких замірів (2015, 2018. 2019, 2020рр.). проведення перевірки та відібрання відповідних проб, коли Методика не була прийнята, що є протиправним.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Принцип незворотності дії в часі поширюється також на Конституцію, яка є Основним Законом держави (Преамбула Конституції України).

Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58 Конституції України).

За таких умов застосування позивачем Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затверджену наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №277 від 28.04.20рпри вирішенні даного спору є недопустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач під час розгляду справи не довів наявності винних дій з боку відповідача в заподіянні збитків навколишньому середовищу та розмір збитків, які на його думку спричинені відповідачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку що заявлений в межах даної справи позов позбавлений фактичного та правового обґрунтування, а тому в його задоволенні слід відмовити .

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 26.04.2024.

Суддя В.Г. Бєлік