РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2024Справа № 910/18697/23

За позовомКонцерну "ІНФОРМАЦІЯ_1"
до про 1) Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 2) Державної казначейської служби України стягнення 224 364,12 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача-1: Сакович С.Ю.;

від відповідача-2: Тимофієва Т.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/18697/23 за позовом Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» (далі також - позивач, Концерн) до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - відповідач-1, Відділ ДВС) та Державної казначейської служби України (далі також - відповідач-2, Казначейство) про стягнення з Державного бюджету України безпідставно набутих коштів в розмірі 224 364,12 грн.

02.01.2024 відповідачем-1 подано відзив на позов, а 04.01.2024 відзив надав й відповідач-2.

11.01.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

Безпосередньо в підготовчому засіданні 01.02.2024 представник відповідача-1 заявив клопотання про долучення доказів та просив визнати поважними причини неподання доказів у строк, встановлений ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

13 та 16 лютого 2024 відповідачем-1 подані письмові заперечення на відповідь на відзив.

27.02.2024 позивач надав письмові пояснення, у тому числі з урахуванням наданих відповідачем-1 виписок 01.02.2024.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 18.04.2024.

У судовому засіданні 18.04.2024 представник позивача наполягав на задоволенні заявленого позову, а представники відповідачів - заперечували.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.04.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.06.2021, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2021, у справі №922/1221/21 за позовом ТОВ «Росторг-Інвест» до Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1`в особі філії «ІНФОРМАЦІЯ_2» Концерну про стягнення 186 847,71 грн., було стягнуто з Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі філії «ІНФОРМАЦІЯ_2» на користь ТОВ «Росторг-Інвест» заборгованість у розмірі 168 506, 59 грн., 3% річних у розмірі 2 101,17 грн.; інфляційні втрати в розмірі 7 710,62 грн.; пеню в розмірі 8 529,33 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 802,72 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 11 236,95 грн. та 2 500,00 грн.

Східним апеляційним господарським судом 10.08.2021 року було видано наказ № 922/1221/21 про стягнення з Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» на користь ТОВ «Росторг-Інвест» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн та 17.08.2021 року наказ № 922/1221/21 про стягнення з Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі філії «ІНФОРМАЦІЯ_2 Концерну на користь ТОВ «Росторг-Інвест» заборгованості у розмірі 168 506,59 грн; 3% річних у розмірі 2 101,17 грн; інфляційних втрат в розмірі 7 710,62 грн.; пені в розмірі 8 529,33 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 802,72 грн; витрат на правову допомогу в сумі 11 236,95 грн.

Судові накази були пред`явлені ТОВ «Росторг-Інвест» до примусового виконання до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за місцем знаходження Відповідача - Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На підставі вказаних виконавчих документів постановами старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипишина П.Б. було відкрито ВП НОМЕР_2 (про стягнення заборгованості у розмірі 168 506,59 грн., 3% річних у розмірі 2 101,17 грн.; інфляційних втрат в розмірі 7 710,62 грн.; пені в розмірі 8 529,33 грн.; витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 802,72 грн.; витрат на правову допомогу в сумі 11 236,95 грн.).

Також, постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипишина П.Б. було відкрито ВП НОМЕР_3 про стягнення з Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» на користь ТОВ «Росторг-Інвест» витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2500,00 грн.

Як стверджує позивач, платіжною вимогою № НОМЕР_4 від 24.09.2021 з рахунку Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ПУМБ», було списано 2 945,30 грн. (призначення платежу: ст. 11,52,65, 66 ЗУ «Про в/п») нак. №922/1221/21 від 10.08.2021 Східний апеляційний ГС стяг. заборг. на кор. стягувача).

Крім того, позивач наголошує, що платіжною вимогою № НОМЕР_5 від 24.09.2021 з рахунку Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ПУМБ», було списано 2 945,30 грн. (призначення платежу: ст. 11,52,65, 66 ЗУ «Про в/п») нак. № 922/1221/21 від 10.08.2021 Східний апеляційний ГС стяг. заборг. на кор. стягувача).

Разом з тим, платіжним дорученням № 764 від 24.09.2021 Концерном «ІНФОРМАЦІЯ_1» з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ПУМБ», на рахунок Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № UA0700345, відкритого в Державній казначейській службі України, м. Київ, було сплачено 224 264,12 грн призначення платежу: сплата боргу по ВП № НОМЕР_4, ВП № НОМЕР_5.

27.09.2021 постановами старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пилипишиним П.Б. ВП НОМЕР_6 та ВП № НОМЕР_4 були закінчені на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення згідно виконавчих документів.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що Концерном «ІНФОРМАЦІЯ_1» було двічі сплачено заборгованість за виконавчими провадженнями ВП № НОМЕР_5 та ВП № НОМЕР_4, витрати виконавчого провадження та виконавчий збір. Переплата коштів на рахунок Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) становить 224 364,12 грн.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідачі посилалися, зокрема, на наступне:

- для недопущення подвійного зарахування коштів по одному і тому ж боргу, кошти сплачені боржником на підставі платіжного доручення № 764 від 24.09.2021 в сумі 224 364,12 грн розподілено на виконавчі провадження № НОМЕР_4 в розмірі 221 295,12 грн та № НОМЕР_7 в розмірі 3 069,00 грн;

- надлишково стягнути кошти можуть бути повернуті стягувачу у разі відсутності в останнього відкритих щодо нього інших виконавчих проваджень;

- усі кошти стягнуто та розподілено по відкритих на той час виконавчих проваджень для фактичного виконання;

- у позивача відсутні правові підстави для стягнення коштів в сумі 224 364,12 грн відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України з Державного бюджету України;

- кошти, які були сплачені відповідно до платіжного доручення від 24.09.2021 № 764 на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби не є надходженням до Державного бюджету України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

- по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

- по-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, у тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Таким чином, можна дійти висновку, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Відтак, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна (вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 25.10.2017 у справі № 3-905гс-17).

Як вже було вказано вище, 24.09.2021 відповідно до платіжного доручення № 764 позивачем перераховано на користь Солом`янського РВДВС у місті Києві кошти в сумі 224 364,12 грн, призначення платежу: Сплата боргу по ВП № НОМЕР_4, ВП № НОМЕР_5 Проц держ закуп не передбачено, без ПДВ.

Крім того, з доводів позивача вбачається, що в той період він також перераховував на користь Солом`янського РВДВС у місті Києві кошти відповідно до наступних платіжних доручень:

- від 24.09.2021 № НОМЕР_4 на суму 221 171,42 грн, призначення платежу: Примусове списання коштів на підставі статей 11,52,65,66 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі наказу № 922/1221/21 від 10.08.2021 р. виданий Східним апеляційним господарським судом про стягнення з боржника заборгованості на користь стягувача на загальну суму 221 171,42 грн;

- від 24.09.2021 № НОМЕР_5 на суму 2 945,30 грн, призначення платежу: ст. 11,52,65,66 ЗУ`Про в/п», ак. № 922/1221/21 від 10.08.2021 Східний апеляційний ГС стяг.заборг.на кор.стягувача.

Також, під час розгляду справи судом встановлено, що на виконанні у Солом`янському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - Відділ) перебували наступні виконавчі провадження:

1) ВП № НОМЕР_4 з примусового виконання наказу № 922/1221/21 від 17.08.2021 виданого Східним апеляційним господарським судом про стягнення з Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі філії "ІНФОРМАЦІЯ_2" Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росторг-Інвест" - заборгованості у розмірі - 8 506,59 грн.; - 3% річних у розмірі 2 101,17 грн.; - інфляційних втрат в розмірі 7 710,62 грн.; - пені в розмірі 8.529,33 грн.; - витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 802,72 грн.; - витрат на правову допомогу в сумі 11 236,95 грн.

23.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись статтями 3, 4, 24, 25. 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" (далі також - Закону) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4, копії направлено сторонам.

23.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись вимогами статті 56 Закону державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт коштів боржника і шляхом накладення КЕП направлено на виконання до банківських установ.

24.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., на підставі статей 11, 52, 65, 66 Закону направлено платіжні вимоги до банківських установ.

Після надходження на депозитний рахунок Відділу коштів у сумі 221 295,12 грн, розпорядженням від 27.09.2021 державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114012, № 114004, № 114011 кошти у сумі 319 грн., перераховані на витрати виконавчого провадження.

27.09.2021 розпорядженням державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114009 кошти у сумі 200 887,38 грн, перераховані стягувачу.

27.09.2021 розпорядженням державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114010 кошти у сумі 20 088,74 грн., перераховані на виконавчий збір.

27.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39 Закону винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_4, копії направлено сторонам, оригінал виконавчого документу направлений до стану, який його видав.

2) ВП № НОМЕР_5 з примусового виконання наказу № 922/1221/21 від 10.08.2021, виданого Східним апеляційним господарським судом про стягнення з Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі філії "ІНФОРМАЦІЯ_2" Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росторг-Інвест" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 500 грн.

23.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_5, копії направлено сторонам.

23.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись вимогами статті 56 Закону винесено постанову про арешт коштів боржника і шляхом накладення КЕП направлено на виконання до банківських установ.

24.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., на підставі статей 11, 52, 65, 66 Закону направлено платіжні вимоги до банківських установ.

Після надходження на депозитний рахунок Відділу коштів у сумі 2 945,30 грн, розпорядженням від 27.09.2021 державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114016, № 114015 кошти у сумі 195,30 грн, перераховані на витрати виконавчого провадження.

27.09.2021 розпорядженням державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114013 кошти у сумі 2 500 грн., перераховані стягувачу.

27.09.2021 розпорядженням державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114014 кошти у сумі 250 грн, перераховані на виконавчий збір.

27.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_5, копії направлено сторонам, оригінал виконавчого документу направлений до органу, який його видав.

До Відділу надійшла заява боржника про повернення помилково сплачених коштів вх. № 37281 від 27.09.2021.

30.09.2021 державним виконавцем Відділу Пилипишиним П.Б., направлено відповідь на запит вих. № 138853.

04.08.2022 до Відділу повторно надійшла заява боржника вх. № 11959/17-9-26, згідно якої Концерн "ІНФОРМАЦІЯ_1" нібито помилково сплатив за вищезазначеними виконавчими провадженнями 224 364,12 грн.

05.08.2022 державним виконавцем Ященко Т.О. надано відповідь на звернення боржника вих. № 84803.

Крім того, на виконанні у Відділі перебували також 3) ВП № НОМЕР_8 з примусового виконання наказу № 922/1126/21 від 21.09.2021 виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" в зобі філії "ІНФОРМАЦІЯ_2" Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росторг-Інвест" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 500 грн.

27.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_8, копії направлено сторонам.

Після надходження на депозитний рахунок Відділу коштів у сумі 221 171,42 грн, розпорядженням від 27.09.2021 державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114322, № 114326, № 114325 кошти у сумі 242,04 грн., перераховані на витрати виконавчого провадження.

27.09.2021 розпорядженням державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114323 кошти у сумі 200 844,89 грн., перераховані стягувачу.

27.09.2021 розпорядженням державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 14324 кошти у сумі 20 084, 49 грн, перераховані на виконавчий збір.

27.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39 Закону винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_8, копії направлено сторонам, оригінал виконавчого документу направлений до органу, який його видав.

та 4) ВП № НОМЕР_7 з примусового виконання наказу № 922/1098/21 від 17.08.2021 виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі філії "ІНФОРМАЦІЯ_2" Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росторг-Інвест" суми основного боргу у розмірі 59 263,78 грн., пені у розмірі 7 863,13 грн., 3% річних у розмірі 1 934,48 грн., інфляційних витрат в розмірі 7 745,27 грн, витрат зі сплати судового збору у розмірі 2.802,10 грн.; витрат на правову допомогу в сумі 11 236,13 грн.

27.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_7, копії направлено сторонам.

Після надходження на депозитний рахунок Відділу коштів у сумі 3 069,00 грн, розпорядженням від 27.09.2021 державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114008, № 114331, № 114007 кошти у сумі 319 грн, перераховані на витрати виконавчого провадження.

27.09.2021 розпорядженням державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114005 кошти у сумі 2 500 грн, перераховані стягувачу.

27.09.2021 розпорядженням державного виконавця, згідно з платіжним дорученням № 114006 кошти у сумі 250 грн, перераховані на виконавчий збір.

27.09.2021 державним виконавцем Пилипишиним П.Б., керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39 Закону винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_7.

Отже, з наведеного вбачається, що для недопущення подвійного зарахування коштів по одному і тому ж боргу, кошти сплачені боржником на підставі платіжного доручення № 764 від 24.09.2021 в сумі 224 364,12 грн розподілено на виконавчі провадження № НОМЕР_4 в розмірі 221 295,12 грн та № НОМЕР_7 в розмірі 3 069,00 грн.

Більше того, під час перерахування коштів 24.09.2021 за платіжним дорученням № 764, позивачем було визначено призначення платежу Сплата боргу по ВП № НОМЕР_4, ВП № НОМЕР_5 Проц держ закуп не передбачено, без ПДВ, що виключає випадкове перерахування або перерахування за відсутності правової підстави.

Як вже було зазначено вище, на той час вже було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2021).

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов:

1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб із метою виникнення у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Схожу за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.08.2022 у справі № 903/357/21.

Таким чином, набуття або збереження майна вважається безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави безпосередньо в момент передачі такого майна (коштів), але й тоді, коли первісно така підстава існувала, але в подальшому відпала.

Для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 Цивільного кодексу України важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження майна (коштів).

З наведених вище обставин вбачається, що позивач перерахував кошти на користь Відділу за наявності достатньої правової підстави, а подвійної сплати за одним і тим самим виконавчим провадженням не відбулося. Оскільки на час перерахування коштів за платіжним дорученням № 764 від 24.09.2021 на виконанні у Відділу перебували інші виконавчі провадження щодо Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_1», то державним виконавцем правомірно, в межах повноважень, виконано примусове списання коштів з метою фактичного виконання. Вказане підтверджується також наданими відповідачем-1 копіями постанов про закінчення виконавчих проваджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав, а відповідачами спростовано наведені в позовній заяві обставини, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 207, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Концерну "ІНФОРМАЦІЯ_1" до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Державної казначейської служби України відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.04.2024 року.

Суддя Ю.О.Підченко