ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Справа № 915/1906/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Артьомові І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Південна аграрно-експортна компанія», провулок Янтарний, буд. 8, Єланецька ТГ, с. Калинівка, Вознесенський район, Миколаївська область, 55553 ()

поштова адреса: вул. Виноградна, буд. 22, м. Снігурівка, Баштанський район, Миколаївська область, 57300

електронна пошта:

представник позивача Шаповалов Валентин Миколайович

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України», с. Яструбинове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56564 ()

електронна пошта:

про стягнення коштів в сумі 2 248 664, 45 грн.

за участю представників сторін:

представник позивача: Третьяк Г.О.;

представник відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Південна аграрно-експортна компанія» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» надмірно сплачені кошти попередньої оплати за договором поставки від 03.10.2023 за № 03/10/2023-01 у розмірі 2 248 664, 45 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 33 729, 97 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 30.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.01.2024 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 05.03.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.03.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 28.03.2024 о 12:00 год.

Судове засідання у справі Господарського суду Миколаївської області № 915/1906/23, призначене на 28 березня 2024 року о 12:00 не відбулось, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання, зокрема, у період з 12:09 по 13:09 у Миколаївській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2024 призначено судове засідання по справі на 09.04.2024.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 5.02.2024 № 49/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Відповідач в жодне підготовче / судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 120 ГПК України шляхом надіслання ухвал суду до електронного кабінету відповідача.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2024 про призначення судового засідання у справі направлена до електронного кабінету ЄСІТС відповідача та отримана останнім 29.03.2024 о 09:46, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.

Отже, відповідач завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Жодних заяв або клопотань від відповідача на адресу суду не надходило, причини неявки повноважного представника відповідача суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважного представника відповідача.

В судовому засіданні 09.04.2024 судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову зазначено наступні обставини.

03.10.2023 між ТОВ «СП «ПАЕК» (покупець) та ДП «ДГ «Зорі над Бугом» ІЗР НААН України» (постачальник) укладено договір поставки № 03/10/2023-01, за яким постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а власник прийняти та оплатити товар соняшник, врожаю 2023 українського походження насипом на умовах передбачених договором.

Позивачем було здійснено попередню оплату за товар на загальну суму 3 100 000, 00 грн., а 06.10.2023 постачальником було здійснено поставку товару у кількості 84,71 т на загальну суму 851 335, 55 грн. з ПДВ. Позивач, посилаючись на умови п. 4.1.1., п. 5.1.2 договору зазначив, що відповідачем в порушення умов договору не повернуто кошти попередньої оплати (не забезпечені поставкою), що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані приписами ст. 173, 174, 180, 193 ГК України, ст. 11, 509, 525, 526, 610, 612, 692 ЦК України та умовами договору.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

03.10.2023 між Державним підприємством «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Південна аграрно-експортна компанія» (покупець) укладено договір поставки № 03/10/2023-01 від 03.10.2023.

Відповідно до п. 7.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. При цьому сторони погоджуються, якщо підписання договору відбулося пізніше дати, зазначеної у преамбулі, керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до дати його підписання сторонами, а саме з дати, що зазначена в преамбулі (шапці) цього договору.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити соняшник врожаю 2023 року українського походження, код товару згідно з УКТ ЗЕД 120600 - (надалі -«товар») насипом на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 2.1 договору кількість товару складає 281, 85 тонн та визначається згідно з складськими документами на зерно, що видаються елеватором (надалі - «елеватор»), зазначеним у п. 4.1.1 договору, та тристоронніми актами приймання-передачі товару (підписуються покупцем, постачальником та елеватором).

Відповідно до п. 3.1 договору ціна товару складає: 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок за одну метричну тону, в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п. 3.2 договору загальна вартість товару за договором з ПДВ складає: 3 100 349 (три мільйони сто тисяч триста сорок дев`ять) гривень 10 копійок.

Відповідно до п. 4.1 договору постачальник зобов`язаний вчинити дії, необхідні для переоформлення товару на ім`я покупця, наслідком яких має бути оформлення товару на ім`я покупця та видача покупцю складського документу, оформленого на його ім`я.

Відповідно до п. 4.1.1 договору постачальник здійснює поставку товару на умовах «EXW (франко-склад)» згідно правилами «Інкотермс-2020» (місце поставки: Товариство з обмеженою відповідальністю «Баловнянська виробнича база», Україна, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Костянтинівка, Костянтинівська ТГ, вул. Миколаївська, буд. 1), в строк до 12.10.2023 р. включно. У випадку розбіжностей умов договору з правилами «Інкотермс-2020», пріоритет мають умови цього договору.

Відповідно до п. 4.1.2 договору товар може передаватися покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому договорі, має бути поставлений у строк, встановлений у п. 4.1.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.3 договору датою поставки товару та переходу права власності на товар вважається дата оформлення елеватором у місці постачання складського документа на ім`я покупця та підписання покупцем, постачальником та елеватором тристороннього акту приймання-передачі товару.

Відповідно до п. 5.1 договору покупець здійснює оплату 100 % вартості поставленого товару шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку постачальника, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня поставки товару за договором, за умови отримання покупцем від постачальника документів та здійснення постачальником дій, зазначених у п. 4.2 та п. 6.6 цього договору.

У разі ненадання зазначених документів (та/або не здійснення дії) або неповного їх надання (та/або здійснення), покупець має право затримати оплату товару або здійснити часткову оплату товару.

Відповідно до п. 5.1.1 договору покупець має право сплачує за товар шляхом перерахування грошових коштів (авансових платежів за товар) на рахунок постачальника частинами з 03.10.2023 по 06.10.2023, визначаючи розмір кожного окремого перерахування (платежу) на підставі письмових заявок постачальника.

Відповідно до п. 5.1.2 договору у разі не поставки кількості товару, визначеної п. 2.1 договору, повністю чи частково у строки встановлені п. 4.1.1 договору, постачальник зобов`язаний повернути на розрахунковий рахунок покупця не забезпечені поставкою кошти попередньої оплати (авансовий платіж) наступного дня з дня закінчення строку поставки, встановленого п. 4.1.1 договору.

Відповідно до п. 5.3 договору датою оплати за товар вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до п. 7.4 договору зміни та доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною і набувають чинності після їх підписання сторонами.

06.10.2023 між сторонами у справі укладено додаткову угоду до договору поставки № 03/10/2023-1 від 03.10.2023, якою внесено зміни до умов договору в частині зміни ціни товару та розрахунку остаточної ціни.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди на підставі та діючи відповідно до п. 3.4 договору, враховуючи базові показники якості товару та показник масової частки олії у перерахунку на суху речовину, сторони домовились здійснити коригування ціни товару та на поставлену 06.10.2023 постачальником покупцю партію товару в кількості 84, 71 тонн встановити ціну за одну метричну тону 10 050 (десять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, у тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди розрахунок остаточної ціни викладено в додатку № 1 до цієї додаткової угоди.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди інші умови договору залишаються без змін та сторони підтверджують свої зобов`язання за договором.

Відповідно до п. 6 додаткової угоди ця додаткова угода набуває чинності з дати її укладення, зазначеній в преамбулі цієї додаткової угоди, та діє впродовж строку дії цього договору. При цьому сторони погоджуються, якщо підписання цієї додаткової угоди відбулося пізніше дати, зазначеної у преамбулі, керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до дати її підписання сторонами, а саме з дати, що зазначена в преамбулі (шапці) цієї додаткової угоди.

В преамбулі додаткової угоди зазначена дата 06.10.2023.

Додатком № 1 до додаткової угоди сторони погодили остаточну ціну товару соняшник врожаю 2023 згідно складської квитанції (БВ № 302726) 706 від 06.10.2023 вагою 84, 710 тон загальною вартістю з урахуванням ПДВ 851 355, 55 грн. Дата поставки товару 06.10.2023.

Додаткова угода та додаток № 1 підписано та скріплено печатками сторін.

Судом встановлено, що 05.10.2023 відповідач звернувся до позивача з заявами, в яких просив перерахувати грошові кошти у сумі 2 470 000, 00 грн. та 630 000, 00 грн. на рахунок відповідача в рамках договору поставки від 03.10.2023 № 03/10/2023-01 для господарських потреб відповідача.

На виконання умов договору позивачем перераховано на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у загальній сумі 3 100 000, 00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, а саме:

- платіжна інструкція № 752882 від 05.10.2023 на суму 630 000, 00 грн.;

- платіжна інструкція № 752881 від 05.10.2023 на суму 2 470 000, 00 грн.

Призначення платежу в платіжних інструкціях зазначено: "Передплата за соняшник, згідно договору № 03/10/2023-01 від 03.10.2023 в т.ч. ПДВ".

На виконання вимог податкового законодавства відповідачем складено податкову накладну № 13 від 05.10.2023 на суму 630 000, 00 грн., реєстрація якої зупинена, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної з Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України від 13.11.2023.

Судом встановлено, що 06.10.2023 на виконання умов договору поставки відповідачем поставлено позивачу товар (соняшник врожаю 2023 року) у кількості 84,71 т на загальну суму 851 335, 55 грн., що підтверджується:

- видатковою накладною № 243 від 06.10.2023 на суму 851 335, 55 грн., яка підписана та скріплена печатками сторін без зауважень. Підставою відвантаження товару у видатковій накладній зазначено договір поставки №03/10/2023-01 від 03.10.2023.

- актом прийому-передачі зерна при переоформленні № БВБ- від 06.10.2023, який підписано та скріплено печатками зернового терміналу, постачальника та покупця. Відповідно до вказаного акту ТОВ «Баловнянська виробнича база» (зерновий термінал) передав, а ДП "ДГ "Зорі над Бугом" ІЗР НААН України" (постачальник) прийняв зі зберігання та переоформив на ТОВ "СП "ПАЕК" (покупець) зерно (соняшник нестандартний 2023) в кількості 84 710 кг згідно складських документів №БВ 302726.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за період 01.10.2023 по 17.10.2023 заборгованість відповідача ДП "ДГ "Зорі над Бугом" ІЗР НААН України" на користь позивача ТОВ «СП «ПАЕК» за договором № 03/10/2023-01 від 03.10.2023 становить 2 248 664, 45 грн.

Акт звірки підписано та скріплено печатками сторін.

Позивач зазначає, що у відповідача в силу умов договору виник обов`язок з повернення грошових коштів, які останнім в порушення умов договору та вимог законодавства не повернуто, що також підтверджується поданими до матеріалів справи банківськими інформаціями про те, що станом на 11.12.2023 на поточний рахунок ТОВ «Спільного підприємства «Південна аграрно-експортна компанія» від ДП «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин національної академії аграрних наук України» за договором № 03/10/2023-01 від 03.10.2023 надходжень грошових коштів не було (довідка ПАТ «БАНК ВОСТОК» № 97673807 від 14.12.2023, довідка ПАТ «БАНК ВОСТОК» № 97673807-1 від 14.12.2023, лист ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк» без дати та номера, лист АТ «ОТП Банк» № 400-3/858 від 12.12.2023).

Станом на дату розгляду справи суду не подано доказів повернення відповідачем позивачу грошових коштів (суми попередньої оплати) за договором поставки № 03/10/2023-01 від 03.10.2023 в сумі 2 248 664, 45 грн. (3 100 000, 00 грн. - 851 335, 55 грн.), що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ГК України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (постанова Верховного Суду від 07.02.2018 року по справі № 910/5444/17, постанова Верховного суду від 20.02.2019 року по справі № 912/2275/17).

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17; п. 68 постанови ВП ВС від 22.09.2020 № 918/631/19).

У відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, ч. 1 ст. 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки. Водночас Велика Палата Верховного Суду не погоджується з доводами скаржника про те, що прострочення зобов`язання з повернення суми попередньої оплати пов`язано також із датою закінчення строку дії контракту, оскільки відсутні підстави ототожнювати цю дату із строком (терміном) виконання постачальником (продавцем) обов`язку повернути суму попередньої оплати (п. 85, 86 постанови ВП ВС від 22.09.2020 № 918/631/19).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом вище, 03.10.2023 між Державним підприємством «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Південна аграрно-експортна компанія» (покупець) укладено договір поставки № 03/10/2023-01 від 03.10.2023, відповідно до умов п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити соняшник врожаю 2023 року на умовах, передбачених даним договором.

На виконання умов п. 5.1.1 договору позивач (покупець) на підставі заявок відповідача (постачальника) перерахував 06.10.2023 на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у загальній сумі 3 100 000, 00 грн. (попередня оплата). Отже, в силу умов п. 2.1 та п. 4.1.1 договору у постачальника виник обов`язок з поставки товару в кількості 281, 85 тон в строк до 12.10.2023 включно. Відповідачем частково виконано обов`язок з поставки товару та 06.10.2023 поставлено позивачу товар (соняшник врожаю 2023) в кількості 84, 71 тону на загальну суму 851 335, 55 грн., що підтверджується актом прийому-передачі зерна при переоформленні № БВБ- від 06.10.2023 та видатковою накладною № 243 від 06.10.2023.

Таким чином, відповідачем порушено взяті за договором зобов`язання з поставки товару в повному обсязі. Суду не подано доказів здійснення відповідачем поставки товару на суму 2 248 664, 45 грн., у зв`язку з чим у позивача в силу приписів ч. 2 ст. 693 ЦК України виникло право вимагати або передання оплаченого товару, або повернення суми попередньої оплати.

Водночас умовами п. 5.1.2 договору сторони погодили, що у разі не поставки кількості товару, визначеної п. 2.1 договору, повністю чи частково у строки встановлені п. 4.1.1 договору, постачальник зобов`язаний повернути на розрахунковий рахунок покупця не забезпечені поставкою кошти попередньої оплати (авансовий платіж) наступного дня з дня закінчення строку поставки, встановленого п. 4.1.1 договору.

Отже, в силу положень ч. 2 ст. 693 ЦК України та умов п. 5.1.2 договору, у зв`язку з частковою не поставкою відповідачем товару у строк до 12.10.2023 включно (п. 4.1.1 договору), у відповідача виник обов`язок повернути позивачу не забезпечені поставкою кошти попередньої оплати 13.10.2023, а у позивача відповідно виникло право вимагати повернення попередньої оплати.

Враховуючи неподання суду доказів виконання відповідачем обов`язку з поставки товару в обсязі, передбаченому п. 2.1 договору, а також неподання доказів повернення суми попередньої оплати в розмірі, не забезпеченими поставкою, суд дійшов висновку про порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Позовні вимоги є обґрунтованими, підставними та підтвердженими належними доказами у справі. Відповідачем не подано суду доказів повернення грошових коштів у сумі 2 248 664, 45 грн., строк повернення яких настав, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості, чим порушено приписи ст. 530, 629, 693 ЦК України та умови п. 5.1.2 укладеного між сторонами договору.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів в розмірі 2 248 664, 45 грн., судовий з якої має становити 33 729, 97 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

За наведених мотивів у суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, були відсутні підстави вимагати від Компанії сплати судового збору без урахування понижуючого коефіцієнта, який підлягав застосуванню, з огляду на те, що позовну заяву було подано в електронній формі через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» (п. 8.23, п. 8.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22).

Враховуючи, що позивачем позовну заяву подано до Господарського суду Миколаївської області за допомогою системи «Електронний суд», отже, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за розгляд вимоги майнового характеру в спірному випадку становить 26 983, 97 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України в розмірі 26 983, 97 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Позивачем під час звернення до суду із позовом сплачено судовий збір в розмірі 33 729, 98 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 10095073 від 21.12.2023.

Отже, судовий збір в сумі 6 746, 01 грн. може бути повернуто судом з державного бюджету за клопотанням позивача, у зв`язку з внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України», с. Яструбинове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56564 () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Південна аграрно-експортна компанія», провулок Янтарний, буд. 8, Єланецька ТГ, с. Калинівка, Вознесенський район, Миколаївська область, 55553 (); поштова адреса: вул. Виноградна, буд. 22, м. Снігурівка, Баштанський район, Миколаївська область, 57300:

- 2 248 664, 45 грн. (два мільйони двісті сорок вісім тисяч шістсот шістдесят чотири грн. 45 коп.) - кошти попередньої оплати за договором поставки від 03.10.2023 за № 03/10/2023-01;

- 26 983, 97 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн. 97 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.04.2024

Суддя Е.М. Олейняш