ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. Справа№ 910/10673/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: Керницька О.В.,

від відповідача-1: Штокман А.І.,

від відповідача-2: Руденко К.М.,

від третьої особи: не з`явились,

розглянувши апеляційні скарги

Колективного сільськогосподарського підприємства "Ліктрави"

та Фонду державного майна України

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 (повний текст складено 20.10.2023)

у справі № 910/10673/23 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства "Ліктрави"

до 1. Міністерства аграрної політики та продовольства України,

2. Фонду державного майна України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державне підприємство Радгосп "Лісовогринівецький",

про скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в т а к е.

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У червні 2023 року Колективне сільськогосподарське підприємство «Ліктрави» (далі - КСП «Ліктрави», Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Міністерство) на майно та витребувати це майно з чужого незаконного володіння.

На обґрунтування заявлених вимог Підприємство посилається на порушення його права власності на спірне нерухоме майно внаслідок державної реєстрації Міністерством права власності на це майно.

У серпні 2023 року Підприємство звернулось із заявою про зміну предмету позову, у якій просить витребувати з чужого незаконного володіння Міністерства та Фонду державного майна України (далі - Фонд, ФДМУ) на користь Підприємства:

- склад газових балонів загальною площею 38,0 кв. м, розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- котельню загальною площею 69,9 кв. м, розташовану за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- теплицю загальною площею 818,2 кв. м, розташовану за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- артскважину з насосною станцією площею 23,3 кв. м, розташовану за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- склад №2 загальною площею 222,9 кв. м, розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- млин загальною площею 23,2 кв. м, розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- вагову загальною площею 48,1 кв. м, розташовану за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- зерносклад загальною площею 703,2 кв. м, розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- критий тік з асфальтованою площадкою загальною площею 1782,0 кв. м, розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250.

У поданій заяві Підприємство зазначає, що Міністерство у відзиві на позовну заяву вказує, що воно не є належним відповідачем у справі, оскільки у нього відсутнє будь-яке право управління щодо спірного майна. У зв`язку із цим відповідач вважає, що позивач невірно обрав спосіб захисту порушених прав шляхом помилково визначеного суб`єктного складу сторін.

Підприємство відзначає, що Державне підприємство Радгосп «Лісовогринівецький» (далі - Радгосп) як балансоутримувач спірного майна входить до сфери управління Фонду, заявлені до Міністерства початкові позовні вимоги не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

У зв`язку з тим, що первісно заявлені позовні вимоги не забезпечують в повній мірі захист порушених прав та інтересів Підприємства, з метою ефективного захисту порушеного права позивач вважає за необхідне залучити до участі у справі №910/10673/23 співвідповідача - ФДМУ та змінити предмет позову шляхом пред`явлення вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння і цьому співвідповідачу.

Протокольною ухвалою від 31.08.2023 Господарський суд міста Києва задовольнив заяву Підприємства про зміну предмета позову та залучення співвідповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд встановив, що позовні вимоги КСП «Ліктрави» про витребування спірного майна є законними і обґрунтованими.

Розглядаючи заяву ФДМУ про застосування позовної давності, суд зазначив, що позивач набув право власності на спірне майно 28.12.2009, проте не зареєстрував його. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна від 03.10.2018 за №10-15-20282 ДП Радгосп «Лісовогринівецький» є балансоутримувачем спірного майна, Міністерство аграрної політики та продовольства України зареєструвало право власності на спірні об`єкти нерухомості з 26.02.2019 по 01.03.2019, а з цим позовом позивач звернувся до суду лише 05.07.2023, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, що свідчить про факт пропуску цього строку.

Будь-яких обставин для визнання поважними причин пропущення позивачем КСП «Ліктрави» позовної давності для захисту порушеного права у спірних правовідносинах не встановлено, як і не встановлено обставин переривання або зупинення перебігу позовної давності, а позивач відповідно до положень ст. 73, 74 ГПК України таких обставин не довів.

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини у справі, суд дійшов висновку про відмову в позові про витребування на користь позивача спірного нерухомого майна у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявив відповідач у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Підприємства та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023, КСП «Ліктрави» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву КСП «Ліктрави» до Міністерства, ФДМУ про скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння в повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.

Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права.

На думку позивача, суд першої інстанції неправильно застосував норму матеріального права, а саме ст. 256, 258, 261, 267 ЦК України, зокрема помилково дійшов до висновку про сплив строку позовної давності.

Апелянт відзначає, що Міністерство здійснило державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості, що належали на праві власності позивачу, 26.02.2019, 27.02.2019 та 01.03.2019. Тобто з 26.02.2019 Міністерство порушило право позивача та у Підприємства виникло право на подання позовної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Однак Підприємству не було відомо про здійснення незаконної державної реєстрації права власності за Міністерством.

27.06.2023, з моменту отримання відповіді приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В., КСП «Ліктрави» стало відомо про неможливість здійснення державної реєстрації права власності за Підприємством, тобто про наявність порушеного права позивача незаконними діями відповідача.

Однак вказана обставина не була досліджена судом першої інстанції при ухваленні рішення суду.

Скаржник зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України був доповнений, зокрема п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України набрав чинності 02.04.2020.

Отже, на час дії установленого на території України карантину строки, визначені ст. 257, 258 ЦК України, були продовжені.

Відповідно до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Згідно з Постановою КМУ №651 від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тобто карантин на території України тривав з 12.03.2020 по 30.06.2023 включно.

Спірні реєстраційні дії були здійснені Міністерством аграрної політики та продовольства України 26.02.2019, 27.02.2019 та 01.03.2019.

Якщо припустити, що перебіг строку позовної давності розпочався 26.02.2019, то такий строк закінчився 26.02.2022, тобто під час дії на території України карантину.

КСП «Ліктрави» звернулось з позовною заявою у цій справі 28.06.2023, тобто з огляду на норми ст. 256, 258, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позовна давність не пропущена, а, з урахуванням вказаних вимог ЦК України, закінчиться 15.06.2025.

Апелянт зауважує, що 14.09.2023 відповідач ФДМУ подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. На підставі вказаної заяви суд дійшов висновку про відмову в позові про витребування на користь позивача спірного нерухомого майна у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.

Однак заява про застосування строків позовної давності була подана лише одним відповідачем - ФДМУ, Міністерство не робило такої заяви.

На думку скаржника, за таких обставин суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, а саме ст. 256, 258, 261, 267 ЦК України, зокрема не з`ясував момент, коли у позивача виникло порушене право, момент, коли позивач дізнався про своє порушене право, наявність триваючого порушення прав позивача державною реєстрацією, а також положення п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності.

Скаржник зауважив, що інші обставини, встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 10.10.2023, він не оскаржує; суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність порушеного права позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Фонду та узагальнення її доводів.

Також не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2023, Фонд звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення, виключивши з його тексту наступні положення: «Вищезазначене свідчить про те, що Фондом державного майна України було прийнято рішення про припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке» шляхом перетворення його у Колективне сільськогосподарське підприємство. На підставі вказаного рішення було створено КСП «Ліктрави» з метою прийняття участі в приватизації цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Хмельницьке», яке є правонаступником всіх його майнових прав і зобов`язань, в тому числі і земельних ділянок на підставі акту №765 приймання-передачі майна державного підприємства «Хмельницьке» від 30.12.2009.».

Такий висновок суду скаржник вважає хибним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

ФДМУ зауважує, що п. 1, 2 розділу 6 плану приватизації ДП «Хмельницьке» передбачав, що приватизація майна цього господарства здійснюється шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство. Засновником КСП «Хмельницьке» є працівники та пенсіонери ДП «Хмельницьке». Станом на сьогодні перетворення ДП «Хмельницьке» у колективне сільськогосподарське підприємство відповідно до наказу Фонду №1113 від 21.07.2009 не завершено.

На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов хибних висновків, зазначивши у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, що КСП «Ліктрави» було створено з метою участі у приватизації цілісного майнового комплексу ДП «Хмельницьке», є правонаступником всіх майнових прав і зобов`язань останнього, чим створив преюдиційне визнання КСП «Ліктрави» як правонаступника ДП «Хмельницьке», не врахувавши аргументи Фонду.

Позиції учасників справи щодо апеляційної скарги КСП «Ліктрави».

ФДМУ надав відзив на апеляційну скаргу КСП «Ліктрави» у якому проти доводів апеляційної скарги заперечив та навів власні доводи на їх спростування, просив апеляційну скаргу Підприємства залишити без задоволення.

Фонд вважає, що строк звернення до суду у КСП «Ліктрави» з цим позовом сплив 29.12.2012, оскільки з 28.12.2009 позивач був обізнаний про договір №621 безоплатної передачі майна ДП «Хмельницьке» і саме з 28.12.2009 у разі наявності спору щодо нерухомого майна КСП «Ліктрави» мало змогу звернутись до суду за захистом своїх прав.

У відзиві ФДМУ також наводить доводи щодо правонаступництва ДП «Хмельницьке», які наводились ним у апеляційній скарзі.

ДП Радгосп «Лісовогринівецький» надало відзив на апеляційну скаргу КСП «Ліктрави», у якому просить залишити її без задоволення.

З посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 26.11.2019 у справі №914/3224/16 Радгосп зазначає, що до позовних вимог про витребування майна на підставі ст. 387, 388 ЦК України застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки. При цьому у спірних правовідносинах визначальним є обізнаність потенційного позивача саме про факт порушення його права, а не поінформованість про певні обставини щодо обліку майна чи його передачі.

На думку Радгоспу, Фонд у заяві про застосування строків позовної давності довів, що про порушення своїх прав Підприємство довідалось ще у грудні 2009 року, з моменту обізнаності про перелік майна, яке мало бути передано йому за договором №621.

Радгосп зазначає, що починаючи з 2009 року позивач спірне майно не утримував, не зареєстрував, чим не виконав обов`язок, визначений ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та її обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Балансоутримувачем спірного майна є ДП Радгосп «Лісовогринівецький», якому це майно належить на праві повного господарського відання.

Міністерство надало відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає апеляційну скаргу Підприємства необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Міністерство зазначає, що за твердженням позивача, він набув право власності на спірне майно на підставі договору безоплатної передачі майна ДП «Хмельницье» від 28.12.2009 №621, що підтверджується актом приймання-передачі №765 від 30.12.2009. Отже, у Підприємства з 30.12.2009 були всі правові підстави для звернення до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності.

Міністерство зауважує, що відповідно до п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 954-р «Деякі питання управління Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства об`єктами державної власності» було передано цілісні майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій за переліком згідно з додатком 1 із сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, зокрема і ДП «Хмельницьке» та Радгосп «Лісовогринівецький». Повноваження органів управління визначені у Законі України «Про управління об`єктами державної власності», зокрема у ст. 6 цього Закону.

Міністерство вважає, що суд всебічно та обґрунтовано дослідив питання застосування строків позовної давності в даній справі. Позивач набув право власності на спірне майно 28.12.2009, проте не зареєстрував його, відповідно до витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна від 03.10.2018 за №10-15-20282 ДП Радгосп «Лісовогринівецький» є балансоутримувачем спірного майна, Міністерство аграрної політики та продовольства України зареєструвало право власності на спірні об`єкти нерухомого майна з 26.02.2019 по 01.03.2019, а з цим позовом позивач звернувся до суду лише 05.07.2023, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, що свідчить про факт пропуску позовної давності. Будь-яких обставин для визнання поважними причин пропущення позивачем КСП «Ліктрави» позовної давності для захисту порушеного права у спірних правовідносинах не встановлено, як і не встановлено обставин переривання або зупинення перебігу позовної давності, а позивач відповідно до положень ст. 73, 74 ГПК таких обставин не довів.

Позиції учасників справи щодо апеляційної скарги ФДМУ.

КСП «Ліктрави» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що ФДМУ самостійно вчиняв дії на передачу майна ДП «Хмельницьке» підприємству-правонаступнику - КСП «Ліктрави». Крім того, в численних листуваннях ФДМУ підтверджував факт приватизації ДП «Хмельницьке».

Члени трудового колективу ДП «Хмельницьке» та прирівняні до них особи створили КСП «Ліктрави». З метою реалізації плану приватизації між Фондом та КСП «Ліктрави» був укладений договір безоплатної передачі майна ДП «Хмельницьке» від 28.12.2009 №621, п. 2.1 якого передбачено, що передавання об`єкта приватизації здійснюється органом приватизації працівникам у десятиденний термін з дня укладання Договору шляхом підписання акта приймання-передачі. Акт приймання-передачі майна ДП «Хмельницьке» від Фонду до КСП «Ліктрави» підписаний 30.12.2009. ФДМУ вказав, що таким чином КСП «Ліктрави» з моменту прийняття цілісного майнового комплексу ДП «Хмельницьке» стало правонаступником всіх майнових прав і зобов`язань цього державного підприємства.

Тобто, відповідач ФДМУ підтверджував та погоджувався з тим, що КСП «Ліктрави» з моменту прийняття цілісного майнового комплексу ДП «Хмельницьке» стало правонаступником всіх його майнових прав і зобов`язань.

За таких обставин позивач вважає, що поведінка ФДМУ суперечить добросовісності, оскільки не відповідає його попереднім заявам та поведінці, а апеляційна скарга ФДМУ є необґрунтовано. Зокрема, обставини, викладені в апеляційній скарзі, не підтверджуються відповідними зібраними доказами у справі.

Підприємство просить у задоволенні апеляційної скарги ФДМУ відмовити у повному обсязі.

Підприємство надало пояснення, у яких зазначило, що правомірність приватизації ДП «Хмельницьке» встановлена судовими рішеннями у справах №686/14190/22, №686/17563/22, №686/19259/22, №686/19256/22, №686/16971/22, №686/16969/22, №686/19257/22, №686/16635/22, №686/16633/22, №686/16638/22, №686/26593/22, №686/16970/22.

КСП «Ліктрави» відзначає, що правомірно, внаслідок приватизації ДП «Хмельницьке», набуло у власність спірні об`єкти нерухомого майна. Підприємство зауважує, що за змістом ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Під час дослідження судом обставин існування у особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Підприємство також зауважує, що звернулось з позовною заяву 29.06.2023, тобто під час дії карантину на території України. Перебіг строку позовної давності у будь-якому разі був зупинений у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

КСП «Ліктрави» надало письмові пояснення, у яких зазначило, що з назви спірних приміщень (будівля літ. «Д»), поверхового плану, експлікації та площі таких вбачається, що приміщення арт. криниці, яка належна КСП «Ліктрави» на праві власності, та приміщення насосної, що перебуває на балансі ДП Радгосп «Лісовогринівецький» є одними і тими самими приміщеннями; з поверхового плану, експлікації та площі таких приміщень вбачається, що приміщення складу мінеральних добрив, яке належне КСП «Ліктрави» на праві власності, та приміщення складу №2, що перебуває на балансі ДП Радгосп «Лісовогринівецький», є одними і тими самими приміщеннями; з поверхового плану, експлікації та площі таких приміщень вбачається, що приміщення складу мінеральних добрив, яке належне КСП «Ліктрави» на праві власності, та приміщення складу №2, що перебуває на балансі ДП Радгосп «Лісовогринівецький», є одними і тими самими приміщеннями; з поверхового плану, експлікації та площі таких приміщень вбачається, що приміщення вагової, яке належне КСП «Ліктрави» на праві власності, та приміщення вагової, що перебуває на балансі ДП Радгосп «Лісовогринівецький», є одними і тими самими приміщеннями.

КСП «Ліктрави» також надало пояснення, у яких зазначило, що у Підприємства на праві власності перебувають об`єкти нерухомого майна, які передані працівникам КСП у зв`язку із приватизацією ДП «Хмельницьке». В подальшому КСП «Ліктрави» у грудні 2014 року уклало з ТОВ «Хмельницьке» ряд договорів купівлі-продажу, за якими ТОВ «Хмельницьке» набуло приміщення, які перебували на праві власності у КСП «Ліктрави» після приватизації ДП «Хмельницьке».

Приміщення, які перебували на праві власності КСП «Ліктрави» та набуті у зв`язку з приватизацією ДП «Хмельницьке», реєструвались в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з метою їх продажу по мірі знаходження покупця на такі приміщення. У зв`язку з цим КСП «Ліктрави» не реєструвало інші приміщення, однак ними користувалось.

Так, КСП «Ліктрави» уклало з ФОП Черевичником Л.Г. договори безоплатного користування (позички) майна від 11.01.2010, 11.01.2012, 13.01.2014, 11.01.2016, відповідно до яких було передано безоплатне користування (позичку) об`єкти нерухомого майна, які входять до цілісного майнового комплексу, що обліковується на балансі КСП «Ліктрави», розташованого за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, а саме: склад газових балонів площею 38,0 кв. м; механічна майстерня площею 685,9 кв. м; котельня з теплотрасою площею 69,9 кв. м; теплиця площею 818,2 кв. м; теплиця площею 260,5 кв. м; приміщення свердловини площею 23,3 кв. м; склад міндобрив площею 222,9 кв. м; приміщення ДКУ; навіс вагової 1; ЗАВ; будівля свинарника площею 121,4 кв. м; зерносклади з критим током площею 703,2 кв. м і 1782,0 кв. м.

В подальшому між КСП «Ліктрави» та ПП «Черевичник» були укладені договори безоплатного користування (позички) майна від 11.01.2018, 13.01.2020, 11.01.2020, відповідно до яких були передані у безоплатне користування (позичку) об`єкти нерухомого майна, які входять до цілісного майнового комплексу, що обліковується на балансі КСП «Ліктрави», розташованого за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, а саме: склад газових балонів площею 38,0 кв. м; котельня з теплотрасою площею 69,9 кв. м; теплиця площею 818,2 кв. м; теплиця площею 260,5 кв. м; приміщення свердловини площею 23,3 кв. м; склад міндобрив площею 222,9 кв. м; приміщення ДКУ; навіс вагової 1; ЗАВ; будівля свинарника площею 121,4 кв. м; зерносклад з критим током площею 703,2 кв. м. і 1782,0 кв. м.

Однак 03.05.2023 директор ПП «Черевичник» Черевичник Л.Г. листом вих. №03/05 повідомив КСП «Ліктрави», що він приїхав на територію цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, та виявив, що приміщення, якими користується ПП «Черевичник», опломбовані, на пломбах наявна печатка Державного підприємства Радгосп «Лісовогринівецький» та підпис Лежанського В.В., у зв`язку з чим ПП «Черевичник» більше не може здійснювати свою господарську діяльність на території цілісного майнового комплексу та позбавлене можливості користуватися приміщеннями на підставі договору безоплатного користування (позички) майна від 11.01.2022. Також було повідомлено, що ПП «Черевичник» припиняє даний договір безоплатного користування (позички) майна від 11.01.2022 на тих самих умовах.

Після отримання цього листа КСП «Ліктрави» вирішило здійснити державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна, тому 14.06.2023 звернулось до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. з листом №14/06-1, у якому просило повідомити, чи можливо внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності КПС «Ліктрави» на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н., с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4.

27.06.2023 приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. повідомила, що внести відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказані об`єкти неможливо, оскільки право власності на них зареєстровано за Міністерством.

Після з`ясування цих обставин КСП було вимушене припинити користування спірними об`єктами нерухомого майна до вирішення спірної ситуації в правовому полі.

За таких обставин станом на дату подання позовної заяви до суду КСП «Ліктрави» як власник приміщень не користується спірними приміщеннями.

Підприємство також надало пояснення, у яких заперечило проти доводів відповідача про те, що перетворення ДП «Хмельницьке» не завершене та триває. Позивач зауважує, що приватизація ДП «Хмельницьке» відбулась на підставі наказу Регіонального відділення по Хмельницькій області ФДМУ «Про приватизацію майна ДП «Хмельницький» №125 від 11.09.2008, наказу ФДМУ №1113 від 21.07.2009 «Про припинення юридичної особи» у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію ДП «Хмельницьке» та наказу ФДМУ №1954 від 11.12.2009 «Про затвердження плану приватизації ДП «Хмельницьке», які є чинними та не скасовані. Окрім того, договір №621 безоплатної передачі майна ДП «Хмельницьке» від 28.12.2009, акт №765 приймання-передачі майна ДП «Хмельницьке» від 30.12.2009 та додаток до акта №765 приймання-передачі майна ДП «Хмельницьке» від 30.12.2009 підписані уповноваженим представником ФДМ України та скріплені печаткою. Зазначений договір та акти є дійсними, їх дійсність у судовому порядку не оспорювалась. ФДМУ самостійно прийняв рішення про приватизацію ДП «Хмельницьке», а в подальшому - про передачу у власність працівникам цілісного майнового комплексу (крім об`єктів, які передаються до комунальної власності згідно з планом приватизації) ДП «Хмельницьке».

Щодо листа ДП Радгосп «Лісогринівецький» №1 від 03.01.2024 КСП «Ліктрави» зазначає, що директор ДП Радгосп «Лісовогринівецький» Лежанський В.В. у листі, адресованому ФДМУ, зазначив, що Радгосп ні в який спосіб не міг передавати основні засоби зі свого підприємства до ДП «Хмельницьке», яке ніколи не було і не є правонаступником ДП Радгосп «Лісовогринівецький». Однак вказане твердження є помилковим, оскільки в 2001 році на базі ДП Радгосп «Лісогринівецький» було створено Держгосп «Хмельницький», що в подальшому був перейменований в ДП «Хмельницьке». З 2001 року ДП Радгосп «Лісовогринівецький» не було власником спірних об`єктів нерухомого майна та не користувалось вказаними об`єктами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023 для розгляду апеляційної скарги Підприємства сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10673/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 до надходження матеріалів справи №910/10673/23.

09.11.2023 матеріали справи №910/10673/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 у справі №910/10673/23. Розгляд справи призначено на 18.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 клопотання представника Підприємства адвоката Керницької О.В. про участь у судовому засіданні, призначеному на 18.12.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 20.11.2023 для розгляду апеляційної скарги Фонду сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 у справі №910/10673/23. Повідомлено стороронам, що розгляд апеляційних скарг Фонду та Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 у справі №910/10673/23 буде здійснюватись в одному апеляційному провадженні. Розгляд справи призначено на 18.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 повідомлено Радгосп, що наступне судове засідання у справі відбудеться 15.01.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 повідомлено Міністерство та Радгосп, що наступне судове засідання у справі відбудеться 29.01.2024 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 клопотання представника Міністерства Штокмана А.І. про участь у судовому засіданні, призначеному на 29.01.2024, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судовому засіданні 29.01.2024 суд протокольно оголосив перерву у судовому засіданні до 26.02.2024, про що повідомлено Радгосп відповідною ухвалою, якою також доручено представникам Підприємства адвокату Керницькій О.В. та Міністерства Штокману А.І. забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції.

У судовому засіданні 26.02.2024 суд протокольно оголосив перерву у судовому засіданні до 13.03.2024, про що повідомлено Радгосп відповідною ухвалою. Цією ж ухвалою доручено представникам Підприємства адвокату Керницькій О.В. та Міністерства Штокману А.І. забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції.

У судовому засіданні 13.03.2024 суд протокольно оголосив перерву у судовому засіданні до 08.04.2024, про що повідомлено Міністерство та Радгосп відповідною ухвалою, якою також доручено представникам Підприємства адвокату Керницькій О.В. та Міністерства Штокману А.І. забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції.

У судовому засіданні 08.04.2024 суд протокольно оголосив перерву у судовому засіданні до 16.04.2024 на 12 год 30 хв, у зв`язку з початком повітряної тривоги по місту Києву з 13:22 до 14:05, про що повідомлено Радгосп відповідною ухвалою, а також доручено представникам Підприємства адвокату Керницькій О.В. та Міністерства Штокману А.І. забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

У 2007 році держгосп «Хмельницький» () був переданий Міністерству аграрної політики України і наказом цього Міністерства №868 від 06.12.2007 перейменований в Державне підприємство «Хмельницьке» (далі - ДП «Хмельницьке»).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.02.2008 №367-р «Про затвердження переліків господарських товариств і холдингових компаній, державні пакети акцій (частки) яких підлягають продажу, державних підприємств, холдингових компаній і відкритих акціонерних товариств, які підлягають підготовці до продажу в 2008 році» ДП «Хмельницьке» включено до переліку підприємств, які підлягають підготовці до продажу в 2008 році.

11.09.2008 Регіональне відділення ФДМУ по Хмельницькій області видало наказ №125 «Про приватизацію майна ДП «Хмельницький».

ФДМУ наказом №1113 від 21.07.2009 «Про припинення юридичної особи» у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію ДП «Хмельницьке» (наказ Регіонального відділення ФДМУ по Хмельницькій області від 11.09.2008 №125) та відповідно до ст. 104, 105 ЦК України, а також ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» прийняв рішення про припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке» (31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, ) у процесі приватизації шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство та розпочав процедуру припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке».

Наказом ФДМУ №1954 від 11.12.2009 «Про затвердження плану приватизації ДП «Хмельницьке», з урахуванням розроблення комісією з приватизації ДП «Хмельницьке» плану приватизації підприємства: затверджено план приватизації ДП «Хмельницьке»; діяльність комісії з приватизації ДП «Хмельницьке» припинено; уповноважено директора ДП «Хмельницьке» забезпечити реєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства; зобов`язано у тижневий термін з дня державної реєстрації колективного сільськогосподарського підприємства подати до ФДМУ копію статуту та свідоцтва про його державну реєстрацію, забезпечити припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке» згідно з чинним законодавством України.

Планом приватизації ДП «Хмельницьке» передбачено створення на базі ДП «Хмельницьке» () державної форми власності колективного сільськогосподарського підприємства.

У Розділі VI Плану «Рішення комісії з приватизації, про продаж цілісного майнового комплексу» передбачено: 1. Згідно з п. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 №290/96-ВР та враховуючи рішення зборів трудового колективу ДП «Хмельницьке» (протокол №1 від 23.01.2009) приватизацію майна цього господарства здійснити шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство; 2. Засновником КСП «Хмельницьке» є працівники та пенсіонери ДП «Хмельницьке»; 3. Підстав для реорганізації ДП «Хмельницьке» з метою виділення з його складу структурних підрозділів як окремих об`єктів приватизації комісія не вбачає.

Згідно з протоколом №1 зборів засновників КСП «Ліктрави» від 15.12.2009 вирішено з метою участі в приватизації цілісного майнового комплексу ДП «Хмельницьке» () відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна», Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» та розділу 6 Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі орендних підприємств, затвердженого наказом ФДМУ від 17.08.2000 №1718, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.09.2000 за №668/4889, та спільного виробництва сільськогосподарської продукції (в т.ч. лікарської сировини) та товарів для отримання прибутку (доходу) і реалізації на його підставі економічних інтересів учасників створити колективне сільськогосподарське підприємство з назвою «Ліктрави»; затверджено Статут КСП «Ліктрави»; обрано голову ради КСП «Ліктрави»; надано голові ради КСП «Ліктрави» повноваження щодо підпису правоустановчих документів КСП «Ліктрави»; затверджено списки засновників КСП «Ліктрави».

Згідно з п. 1.1 Статуту КСП «Ліктрави», затвердженого рішенням загальних зборів засновників від 15.12.2009, підприємство створене рішенням засновників.

Підприємство є добровільним об`єднанням громадян з метою прийняття участі в приватизації цілісного майнового комплексу ДП «Хмельницьке» () відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна», Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» та розділу 6 Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі орендних підприємств, затвердженого наказом ФДМУ від 17.08.2000 від 17.08.2000 №1718, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.09.2000 за №668/4889 та спільного виробництва сільськогосподарської продукції (в т.ч. лікарської сировини) та товарів для отримання прибутку (доходу) і реалізації на його підставі економічних інтересів учасників (п. 2.1 Статуту).

Відповідно до п. 6.2 Статуту КСП «Ліктрави» після реєстрації підприємства до його пайового фонду ФДМУ внесено майно, яке складає цілісний майновий комплекс ДП «Хмельницьке» (в результаті приватизації) на загальну суму 92200 грн. Підприємство з моменту прийняття цілісного майнового комплексу ДП «Хмельницьке» () стає правонаступником всіх майнових прав і зобов`язань (в т.ч. земельних) ДП «Хмельницьке».

Відомості про КСП «Ліктрави» були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.12.2009.

28.12.2009 ФДМУ в особі заступника Голови ФДМУ Потімкова О.Ю. та КСП «Ліктрави» в особі директора КСП «Ліктрави» Бородатого М.І., що діяв на підставі рішення ради підприємства (протокол №1 від 16.09.2009) працівників ДП «Хмельницьке» та прирівняних до них осіб, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» уклали договір №621 про безоплатну передачу майна ДП «Хмельницьке» у власність указаних осіб згідно з планом приватизації.

За умовами договору №621 орган приватизації зобов`язується безоплатно передати у власність працівникам цілісний майновий комплекс (крім об`єктів, які передаються до комунальної власності згідно з планом приватизації) ДП «Хмельницьке» () на підставі плану приватизації ДП «Хмельницьке», затвердженого наказом ФДМ України від 11.12.2009 №1954, а працівники зобов`язуються прийняти майно в порядку і на умовах, передбаченим цим договором.

30.12.2009 ФДМУ в особі заступника Голови ФДМУ Потімкова О.Ю. та КСП «Ліктрави» в особі директора Бородатого М.І., що діяв на підставі рішення ради підприємства (протокол №1 від 16.09.2009) працівників ДП «Хмельницьке» та прирівняних до них осіб, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексів», з другої сторони підписали акт №765 приймання-передачі майна ДП «Хмельницьке» про те, що орган приватизації передає, а працівники приймають згідно з договором безоплатної передачі майна ДП «Хмельницьке» від 28.12.2009 №621 цілісний майновий комплекс (крім об`єктів, які передаються до комунальної власності згідно з планом приватизації) загальною вартістю 92 200,00 грн.

Згідно з додатком до Акта №765 приймання-передачі майна ДП «Хмельницьке» від 30.12.2009 ФДМУ передав, а КСП «Ліктрави» прийняло згідно з договором безоплатної передачі майна ДП «Хмельницьке» від 28.12.2009 №621 та акта №765 приймання-передачі майна ДП «Хмельницьке» від 30.12.2009 цілісний майновий комплекс за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н., с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4 (крім тих об`єктів, які передаються до комунальної власності згідно з планом приватизації) таке майно:

- адмінбудівля біля контори площею 696,4 кв. м;

- туалет біля адмінбудівлі;

- шахтна криниця - 3 шт;

- склад газових балонів площею 38,0 кв. м;

- механічна майстерня площею 685,9 кв. м;

- котельня з теплотрасою площею 69,9 кв. м;

- теплиця площею 818,2 кв. м;

- теплиця площею 260,5 кв. м;

- приміщення свердловини площею 23,3 кв. м;

- склад міндобрив площею 222,9 кв. м;

- приміщення ДКУ;

- навіс вагової 1;

- ЗАВ;

- башня рожкова - 2 шт;

- будівля свинарника площею 121,4 кв. м;

- зерносклад з критим током площею 703,2 кв. м і 1782,0 кв. м;

- трансформатор;

- шосейна дорога;

- земельна ділянка з гідроспорудою (гребля) (ширина по гребню 10-15 м; максимальна висота 2,8 м, відмітка верха греблі 315,05 м);

- земельна ділянка з гідроспорудою (дамба) (ширина по гребню 3 м; довжина 52 м; максимальна висота 2,1 м, відмітка верха греблі 317,6 м);

- сушка 2-х поверхова з підвалом 837,3 кв. м;

- склад лікарської сировини площею 22,8 кв. м;

- окремі групи дерев, чагарники площею 10 га;

- лісові землі площею 29 га;

- заасфальтована ділянка с. Скаржниці;

- Державний акт на право постійного користування - 3 шт.

14.06.2023 КСП «Ліктрави» звернулось до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. зі зверненням №14/06-1, у якому просило повідомити, чи можливо внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності КПС «Ліктрави» на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- склад газових балонів загальною площею 38,0 кв. м;

- котельня загальною площею 69,9 кв. м;

- теплиця площею 818,2 кв. м;

- приміщення свердловини (артскважина з насосною станцією) площею 23,3 кв. м;

- склад міндобрив (склад №2) площею 222,9 кв. м;

- приміщення ДКУ (млин) загальною площею 23,2 кв. м;

- навіс вагової 1 (вагова) загальною площею 48,1 кв. м;

- зерносклад загальною площею 703,2 кв. м;

- критий тік з асфальтованою площадкою загальною площею 1782,0 кв. м,

розташовані за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4.

27.06.2023 приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. повідомила про неможливість внесення відомостей про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказані об`єкти нерухомого майна, розташованого за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н., с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, оскільки право власності на це майно зареєстроване у Державному реєстрі прав за Міністерством.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме №337096806 від 27.06.2023 Міністерство зареєструвало право власності на наступні об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: вул. Центральна, 4, с. Лісові Гринівці Хмельницького р-ну Хмельницької обл., а саме:

- 01.03.2019 - на склад газових балонів загальною площею 38,0 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30566500;

- 26.02.2019 - на котельню загальною площею 69,9 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30521642;

- 01.03.2019 - на теплицю загальною площею 818,2 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30562433;

- 01.03.2019 - на артскважину з насосною станцією площею 23,3 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30577949;

- 01.03.2019 - на склад №2 загальною площею 222,9 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30572358;

- 01.03.2019 - на млин загальною площею 23,2 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30575692;

- 27.02.2019 - на вагову загальною площею 48,1 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30539370;

- 27.02.2019 - на критий тік з асфальтованою площадкою загальною площею 1782,0 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30540948;

- 01.03.2019 - на зерносклад загальною площею 703,2 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30576990.

Підставою для проведення державної реєстрації слугував витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, виданий 03.10.2018 за №10-15-20282 ФДМУ.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, виданий 03.10.2018 за №10-15-20282, ДП Радгосп «Лісовогринівецький» є балансоутримувачем державного майна, зокрема: складу газових балонів заг. площею 38,0 кв. м, котельні заг. площею 69,9 кв. м, теплиці заг. площею 818,2 кв. м, артскважини з насосною станцією площею 23,3 кв. м, складу №2 заг. площею 222,9 кв. м, млина заг. площею 23,2 кв. м, вагової заг. площею 48,1 кв. м, критого току з асфальтованою площадкою заг. площею 1782,0 кв. м; зерноскладу заг. площею 703,2 кв. м, які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4.

За актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП Радгосп «Лісовогринівецький» (), затвердженим міністром розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.10.2019, зі сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України передано до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України об`єкт, розміщений за адресою: вул. Центральна, буд. 4, с. Лісові Гринівці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 31340, заг. площею будівель та споруд (пооб`єктно) 16 925,49 кв. м.

В подальшому за актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП Радгосп «Лісовогринівецький» () зі сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління ФДМУ від 20.12.2019, затвердженим Головою ФДМУ України, об`єкт, розміщений за адресою: вул. Центральна, буд. 4, с. Лісові Гринівці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 31340, заг. площею будівель та споруд (пооб`єктно) - 10 340,2 кв. м, що належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України було передано до сфери управління ФДМУ.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а також право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 1 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» (№290/96-ВР), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що приватизація майна в агропромисловому комплексі здійснюється відповідно до законодавства України з питань приватизації з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 5, 6 цього Закону приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Працівникам підприємства (організації), що приватизується, та прирівняним до них відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону особам безоплатно надається частка державного майна (акції), розмір якої визначається як добуток вартості майна, що припадає на одного працівника недержавного сільськогосподарського підприємства області (Автономної Республіки Крим), на кількість працівників підприємства, що приватизується, та прирівняних до них осіб. Вартість майна, що припадає на одного працівника недержавного сільськогосподарського підприємства області (Автономної Республіки Крим), визначається один раз на рік на початку року на підставі статистичної звітності за попередній рік.

Безоплатна передача частки державного майна (акцій) здійснюється в разі перетворення в процесі приватизації радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств у колективні сільськогосподарські підприємства або в акціонерні товариства на підставі договору безоплатної передачі, який укладається з урахуванням законодавства з питань оподаткування.

Розподіл безоплатно переданого майна (акцій) між працівниками здійснюється відповідно до трудової участі за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, створених на базі колгоспів без викупу державою їх майна, які за період своєї діяльності не одержували бюджетних коштів для придбання основних фондів і будівництва, здійснюється шляхом перетворення їх за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) у колективні сільськогосподарські підприємства або відкриті акціонерні товариства з наступною безоплатною передачею майна працівникам підприємств засновників (ч. 1 ст. 8 Закону №290/96-ВР).

Статтею 104 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Згідно з ч. 5 розділу І Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі орендних підприємств, затвердженого наказом ФДМУ від 17.08.2000 №1718, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин, приватизація майна радгоспів здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства, або у відкриті акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених). При цьому таке колективне сільськогосподарське підприємство або відкрите акціонерне товариство є правонаступником майнових прав та зобов`язань радгоспу, що приватизується.

Загальні збори (збори уповноважених) працівників радгоспу приймають рішення про вибір способу приватизації радгоспу шляхом його перетворення у колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - КСП). Рішення оформлюється протоколом загальних зборів (зборів уповноважених).

Передача державного майна працівникам радгоспу та прирівняним до них особам здійснюється на підставі договору безоплатної передачі майна (додаток 3) або договору купівлі-продажу майна між органом приватизації та працівниками радгоспу (додаток 2) (розділ 6 вказаного Положення).

Суд встановив, що відповідно до наказу ФДМУ №1113 від 21.07.2009 «Про припинення юридичної особи» у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію ДП «Хмельницьке» (наказ Регіонально відділення ФДМ України по Хмельницькій області від 11.09.2008 №125) та відповідно до ст. 104, 105 ЦК України, а також ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» було прийнято рішення про припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке» у процесі приватизації шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство та розпочато процедуру припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке».

Планом приватизації ДП «Хмельницьке» передбачено, що на базі ДП «Хмельницьке» державної форми власності створювалось колективне сільськогосподарське підприємство.

Згідно з протоколом №1 зборів засновників КСП «Ліктрави» від 15.12.2009 було вирішено з метою участі у приватизації цілісного майнового комплексу ДП «Хмельницьке» та спільного виробництва сільськогосподарської продукції (в т.ч. лікарської сировини) та товарів для отримання прибутку (доходу) і реалізації на його підставі економічних інтересів учасників створити колективне сільськогосподарське підприємство з назвою «Ліктрави»; затверджено Статут КСП «Ліктрави»; обрано голову ради КСП «Ліктрави»: надано голові ради КСП «Ліктрави» повноваження щодо підпису правоустановчих документів КСП «Ліктрави»; затверджено списки засновників КСП «Ліктрави».

28.12.2009 ФДМУ та КСП «Ліктрави», яке створили працівники ДП «Хмельницьке» та прирівняні до них особи, уклали договір №621 про безоплатну передачу майна ДП «Хмельницьке» у власність указаних осіб згідно з планом приватизації.

30.12.2009 ФДМУ та КСП «Ліктрави» підписали Акт №765 приймання-передачі про те, що орган приватизації передає, а працівники приймають згідно з договором безоплатної передачі майна ДП «Хмельницьке» від 28.12.2009 №621 цілісний майновий комплекс ДП «Хмельницьке» (крім об`єктів, які передаються до комунальної власності згідно з планом приватизації) за адресою: 31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н., с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4 (перелік див. вище).

Отже, у зв`язку з приватизацією майна ДП «Хмельницьке» КСП «Ліктрави» набуло право власності на об`єкти нерухомого майна, передані йому за договором №261.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

У зв`язку із приватизацією майна ДП «Хмельницьке» КСП «Ліктрави» набуло право власності на об`єкти нерухомого майна, зокрема, склад газових балонів загальною площею 38,0 кв. м, котельню загальною площею 69,9 кв. м, теплицю загальною площею 818,2 кв. м, артскважину з насосною станцією площею 23,3 кв. м, зерносклад загальною площею 703,2 кв. м, критий тік з асфальтованою площадкою загальною площею 1782,0 кв. м, розташовані за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4.

Разом з тим, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме №337096806 від 27.06.2023 Міністерство зареєструвало право власності на наступні об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: вул. Центральна, 4 с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області:

- 01.03.2019 - на склад газових балонів загальною площею 38,0 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30566500;

- 26.02.2019 - на котельню загальною площею 69,9 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30521642;

- 01.03.2019 - на теплицю загальною площею 818,2 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30562433;

- 01.03.2019 - на артскважину з насосною станцією площею 23,3 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30577949;

- 01.03.2019 - на склад №2 загальною площею 222,9 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30572358;

- 01.03.2019 - на млин загальною площею 23,2 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30575692;

- 27.02.2019 - на вагову загальною площею 48,1 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30539370;

- 27.02.2019 - на критий тік з асфальтованою площадкою загальною площею 1782,0 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30540948;

- 01.03.2019 - на зерносклад загальною площею 703,2 кв. м, РНОНМ 250, номер запису 30576990.

Підставою для проведення державної реєстрації слугував витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, виданий Фондом 03.10.2018 за №10-15-20282.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Передумовами та матеріальними підставами захисту права власності на нерухоме майно у спосіб, визначений у ст. 387, 388 ЦК України, є наявність підтвердженого належними доказами права власності. Тобто особа, яка звертається до суду, або в інтересах якої звертається інша особа, з вимогою про витребування майна з незаконного володіння як у добросовісного, так і недобросовісного набувача, повинна довести право власності позивача на майно, що перебуває у чужому володінні.

На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази, які необхідно дослідити та оцінити. Саме встановлення факту звернення з позовом власника, в якого наявне право на майно, надає змогу правильно розглянути такий спір, як і в подальшому визначити можливі підстави незаконного вибуття з власності його майна.

У постанові від 06.09.2019 у справі №910/7364/18 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів. Аналогічна правова позиція викладена у п. 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №910/12224/17.

Право на витребування майна з чужого незаконного володіння належить лише власнику такого майна. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц.

Висновки щодо застосування положень ст. 387, 388 ЦК України щодо наявності права на витребування майна саме у власника такого майна містяться також у постановах Верховного Суду у справах №183/1617/16, №372/266/15-ц, №50/311-6.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (подібні за змістом висновки наведено, зокрема, у постановах від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18, від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13).

А отже не підлягають задоволенню вимоги про скасування державної реєстрації на спірні об`єкти за Міністерством.

Одночасно колегія суддів відзначає, що входження ДП Радгосп «Лісовогринівецький» () як балансоутримувача спірного майна до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України чи Фонду не має значення для правильного вирішення спору, оскільки за жодною зі згаданих осіб таке майно не зареєстроване. Крім того, ДП Радгосп «Лісовогринівецький» не є співвідповідачем у справі.

Також апеляційний суд вважає неспроможними доводи Фонду про те, що оскільки ліквідація ДП «Хмельницьке» не завершена, це підприємство не виключено з Єдиного державного реєстру, то не відбулося правонаступництва в т. ч. щодо переходу права власності на спірне майно до позивача. Адже передача майна відбулась в установленому законом порядку і будь-яких спорів щодо цього не виникало до вчинення Міністерством згаданих вище реєстраційних дій.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги Підприємства до Міністерства є обґрунтованими частково. Законними та обґрунтованими є, зокрема, вимоги про витребування: складу газових балонів загальною площею 38,0 кв. м, котельні загальною площею 69,9 кв. м, теплиці загальною площею 818,2 кв. м, артскважини з насосною станцією площею 23,3 кв. м, зерноскладу загальною площею 703,2 кв. м, критого току з асфальтованою площадкою загальною площею 1782,0 кв. м, розташованих за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4.

Що стосується наступних об`єктів, щодо яких заявлені позовні вимоги, - складу № 2 загальною площею 222,9 кв. м, млина загальною площею 23,2 кв. м; вагової загальною площею 48,1 кв. м - колегія суддів відзначає таке.

Докази передачі КСП «Ліктрави» саме таких об`єктів відсутні.

Так, у додатку до акта від 30.12.2009 №765, за яким КСП «Ліктрави» отримало від Фонду майно ДП «Хмельницьке», відсутні перелічені вище об`єкти.

Водночас у акті зазначений склад міндобрив площею 222,9 кв. м. Колегія суддів враховує, що за площею цей об`єкт такий самий, як і склад № 2, проте немає достатніх підстав вважати, що в даному випадку йдеться про один і той самий об`єкт, з тим самим функціональним призначенням тощо.

Також у додатку до акта від 30.12.2009 №765 відсутній млин загальною площею 23,2 кв. м. Колегія суддів не приймає пояснень позивача, що цей об`єкт фактично є приміщенням ДКУ, що передавалось позивачеві (без вказівки на площу в акті), адже належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин позивач суду першої інстанції не надавав.

Те саме стосується і вагової загальною площею 48,1 кв. м. Адже за актом КСП «Ліктрави» отримало «навіс вагової 1» (знову ж таки без вказівки на площу), проте тут також немає достатніх підстав вважати, що в даному випадку йдеться про один і той самий об`єкт, з тим самим функціональним призначенням тощо.

Отже, перелічені вище і заявлені до витребування три об`єкти нерухомого майна не передавались КСП «Ліктрави», і Підприємство не довело набуття права власності на них, а тому вимоги щодо цих об`єктів є необґрунтованими.

При цьому колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 269 ГПК України, не приймає додаткових доказів щодо цих об`єктів, наданих апеляційному суду на підтвердження позовних вимог, оскільки такі докази мали бути подані суду першої інстанції.

Разом з тим колегія суддів окремо відзначає, що такі заявлені до витребування об`єкти як артскважина з насосною станцією площею 23,3 кв. м, зерносклад загальною площею 703,2 кв. м, критий тік з асфальтованою площадкою загальною площею 1782,0 кв. м (так вони названі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) фактично є об`єктами, що були передані позивачеві за актом від 30.12.2009 №765 за наступними назвами - «приміщення свердловини площею 23,3 м кв.», «зерносклад з критим током площею 703,2 м кв. і 1782 м кв.».

Щодо вимог КСП «Ліктрави» до ФДМУ колегія суддів відзначає, що Підприємство не довело, що Фонд незаконно, без відповідної правової підстави заволодів спірним нерухомим майном і що таке майно перебуває у ФДМУ чи зареєстроване за ним.

Щодо заяви ФДМУ про застосування позовної давності апеляційний суд відзначає таке.

У постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Для цілей застосування ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач (ч. 1 ст. 30 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; ч. 1 ст. 48 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

З огляду на це у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності.

Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.

Тлумачення ч. 3 ст. 267 ЦК України дозволяє зробити висновок, що в ній встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності. Тобто такі випадки, до яких позовна давність не застосовується судом, оскільки відсутня відповідна заява сторони у спорі. Без заяви сторони у спорі позовна давність судом, за власною ініціативою, застосовуватись не може за жодних обставин (висновок Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі №753/12382/15-ц).

У п. п. 7.10 постанови від 04.12.2018 по справі №910/18560/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог.

За висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Таким чином, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону.

За таких підстав, оскільки, як встановлено вище, Підприємство не довело належними та допустимими доказами свої вимоги до ФДМУ, такі вимоги задоволенню не підлягають з підстав їх необґрунтованості; позовна давність, про застосування спливу якої заявив Фонд, до цих вимог не застосовується.

Міністерство про застосування спливу позовної давності не заявляло і суд за власної ініціативи позовну давність застосовувати не може.

У цій справі апеляційний суд констатує, що відбулось неправомірне втручання держави у мирне володіння майном, на недопустимості чого неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини.

Додатково апеляційний суд зауважує на такому.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України був доповнений, зокрема п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України набрав чинності 02.04.2020.

Отже, на час дії установленого на території України карантину строки, визначені ст. 257, 258 ЦК України, були продовжені.

Відповідно до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Згідно з Постановою КМУ №651 від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тобто карантин на території України тривав з 12.03.2020 по 30.06.2023 включно.

Спірні реєстраційні дії були здійснені Міністерством аграрної політики та продовольства України 26.02.2019, 27.02.2019 та 01.03.2019.

Тобто перебіг строку позовної давності розпочався 26.02.2019 і мав би закінчитись 26.02.2022, тобто під час дії на території України карантину.

Крім того Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

КСП «Ліктрави» звернулось з позовною заявою у цій справі 28.06.2023, а отже з огляду на норми ст. 256, 258, п. п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позовна давність не пропущена.

Щодо вимог апеляційної скарги Фонду змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення, виключивши з його тексту наступні положення: Вищезазначене свідчить про те, що ФДМУ було прийнято рішення про припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке» шляхом перетворення його у Колективне сільськогосподарське підприємство. На підставі вказаного рішення було створено КСП «Ліктрави» з метою прийняття участі в приватизації цілісного майнового комплексу ДП «Хмельницьке», яке є правонаступником всіх його майнових прав і зобов`язань, в т.ч. і земельних ділянок на підставі акту №765 приймання-передачі майна ДП «Хмельницьке» від 30.12.2009, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Колегія суддів вважає, що зазначене положення є висновком суду першої інстанції за результатом встановлення обставин справи.

Так, суд встановив, що: наказом Регіонального відділення по Хмельницькій області ФДМУ «Про приватизацію майна державного підприємства «Хмельницький» №125 від 11.09.2008 вирішено приватизувати майно ДП «Хмельницький»; наказом ФДМУ №1113 від 21.07.2009 «Про припинення юридичної особи», у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію ДП «Хмельницьке» прийнято рішення про припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке» у процесі приватизації шляхом перетворення його у КСП та розпочати процедуру припинення юридичної особи ДП «Хмельницьке»; відповідно до наказу ФДМУ №1954 від 11.12.2009 «Про затвердження плану приватизації ДП «Хмельницьке»: затверджено план приватизації ДП «Хмельницьке»; діяльність комісії з приватизації Державного підприємства «Хмельницьке»; Планом приватизації ДП «Хмельницьке» передбачено, що на базі ДП «Хмельницьке» () державної форми власності створювалось КСП; 28.12.2009 ФДМУ та КСП «Ліктрави» уклали договір №621 про безоплатну передачу майна ДП «Хмельницьке» у власність указаних осіб згідно з планом приватизації.

Отже, підстави для його виключення з мотивувальної частини оскаржуваного рішення відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (абз. 2 ч. 3 ст. 233 ГПК України).

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Ліктрави" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 у справі №910/10673/23 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 у справі №910/10673/23 скасувати.

3. Прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння Міністерства аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ) на користь Колективного сільськогосподарського підприємства «Ліктрави» (31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, сю Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, ):

- склад газових балонів загальною площею 38,0 кв. м., який розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- котельню загальною площею 69,9кв. м., яка розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- теплицю загальною площею 818,2 кв. м., яка розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- артскважину з насосною станцією площею 23,3 кв. м., яка розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н., с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- зерносклад загальною площею 703,2 кв. м., який розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

- критий тік з асфальтованою площадкою загальною площею 1782,0 кв. м., яка розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250.

4. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 у справі №910/10673/23 залишити без задоволення.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Вирішення питання розподілу судових витрат призначити на 13.05.2024 на 13 год 40 хв.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.05.2024.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова