ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2024 Справа № 914/3027/23

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши матеріали

заяви Приватного підприємства «ПАВО ГРУП», місто Київ

про розстрочення виконання судового рішення

у справі №914/3027/23

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, місто Львів

до відповідача Приватного підприємства «ПАВО ГРУП», місто Київ

про стягнення 149 675,44 грн.

За участю представників:

від заявника (відповідача): Міхно М.Г. - адвокат (за довіреністю від 22.01.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №4914 від 25.10.2017); присутня в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку;

від позивача: Савко Н.В. представник (повноваження згідно Положення, наказу №1/111к від 01.09.2020).

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Приватного підприємства «ПАВО ГРУП» про розстрочення виконання судового рішення у справі №914/3027/23 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Приватного підприємства «ПАВО ГРУП» про стягнення пені в сумі 149 675,44 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.12.2023 у справі №914/3027/23 позов задоволено повністю, вирішено стягнути з Приватного підприємства «ПАВО-ГРУП» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 149 675, 44 грн пені та 2 684, 00 грн судового збору.

09.01.2024 на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15.12.2023 видано наказ.

09.04.2024 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява від Приватного підприємства «ПАВО ГРУП» про розстрочення виконання судового рішення б/н (вх.№1375/24).

Ухвалою від 12.04.2024 суд прийняв заяву Приватного підприємства «ПАВО ГРУП» про розстрочення виконання судового рішення б/н (вх.№1375/24 від 09.04.2024) до розгляду та призначив розгляд заяви на 24.04.2024 об 11:00 год.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

18.04.2024 через канцелярію суду від позивача надійшло заперечення проти розстрочення виконання судового рішення вих.№14-11-01612 від 17.04.2024 (вх.№10718/24), з доказами надіслання вказаного заперечення заявнику.

Ухвалою від 24.04.2024 суд, відповідно до заявленого представником відповідача клопотання, застосовуючи принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини, постановив відкласти розгляд заяви на 29.04.2024 о 09:30 год.

24.04.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника заявника (відповідача) надійшла заява про зміну вимог в заяві про розстрочення виконання судового рішення б/н (вх.№11280/24).

Представник заявника (відповідача) в судове засідання 29.04.2024 в режимі відеоконференції з`явилася, підтримала заяву про розстрочення виконання рішення із врахуванням заяви про зміну вимог порядку оплати. В обґрунтування заяви зазначила, що виконання рішення суду унеможливлюється скрутним матеріальним становищем та відсутністю коштів, достатніх для погашення заборгованості, наявністю форс-мажорних обставин, а саме введенням воєнного стану в Україні.

Представник позивача в судове засідання 29.04.2024 з`явилася, в судовому засіданні не заперечила проти заяви заявника (відповідача) про розстрочення виконання рішення суду.

Відводів судді або секретарю судового засідання учасниками справи не заявлено.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.12.2023 у справі №914/3027/23 позов задоволено повністю, вирішено стягнути з Приватного підприємства «ПАВО-ГРУП» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 149 675, 44 грн пені та 2 684, 00 грн судового збору.

Представник приватного підприємства «ПАВО ГРУП» просить розстрочити виконання судового рішення на 8 місяців. В обґрунтування вимог заяви про розстрочення виконання судового рішення заявник (відповідач) покликається на скрутне матеріальне становище та відсутність коштів, достатніх для погашення заборгованості.

Крім того, заявник (відповідач) покликається на форс-мажорні обставини, а саме введенням воєнного стану в Україні з 24.02.2022, що впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків й обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності, оскільки магазини безмитної торгівлі, які знаходились в аеропортах «Харків», «Бориспіль», «Запоріжжя» розграбовані та розмародерені, всі товари викрадені, відповідно до Витягів з ЄРДР, відкриті кримінальні провадження №0000680, №00000236 №0001071 за фактами викрадення товарів які належать ПП «ПАВО ГРУП» та проводяться досудові розслідування

Заявник зазначає, що діяльність МБТ (магазинів безмитної торгівлі) є єдиним видом діяльності ПП «ПАВО ГРУП». На сьогодні у підприємства є лише товари, які знаходяться в режимі безмитної торгівлі та єдиною можливістю погашення заборгованості є реалізація товарів, які знаходяться під митним контролем в магазинах безмитної торгівлі міст Львова та Чорноморська, або в автомобільному пункті пропуску, який здійснює діяльність та має пасажиропотік .

Оскільки наявні товари мають терміни придатності та псуються, ПП «ПАВО ГРУП» було збудовано в пункті пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці тимчасову споруду, для подальшої можливості здійснення господарської діяльності шляхом відкриття магазину безмитної торгівлі в пункті пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці. Очікуваний час відкриття магазину 15 травня 2024.

З огляду на вказане, ПП «ПАВО ГРУП» враховуючи заяву про зміну вимог, просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15.12.2023 у справі 914/3027/23 на вісім місяців за наступним графіком:

- до 30.05.2024 19 045,00 грн;

- до 30.06.2024 19 045,00 грн;

- до 30.07.2024 19 045,00 грн;

- до 30.08.2024 19 045,00 грн;

- до 30.09.2024 19 045,00 грн;

- до 30.10.2024 19 045,00 грн;

- до 30.11.2024 19 045,00 грн;

- до 30.12.2024 19 044,44 грн.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Виходячи із наведеного, законодавець, у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Конституційний Суд України у рішенні № 5-пр/2013 від 26.06.2013 вказав, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Конвенції, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні цієї норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003. Таким чином, питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочення.

Заява про розстрочення виконання рішення суду на один рік з дня ухвалення такого рішення обґрунтована наявністю обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення, а саме скрутне матеріальне становище через відсутність коштів, достатніх для погашення заборгованості та введеного воєнного стану в Україні з 24.02.2022, що впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків й обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.

Відповідач на підтвердження скрутного фінансового становища та обставин справи долучив:

- дозволи митної служби на здійснення діяльності в МБТ аеропортів та порту;

- акти проведення огляду, які були складені сумісно з митною службою, та які підтверджують факти розграбування та мародерства в магазинах безмитної торгівлі, які спричинили значні збитки підприємству;

- заяви до поліції та відкриті досудові розслідування за фактами кримінальних правопорушень;

- баланс підприємства за 2023 рік (форма №1) та фінансові результати за 2023 рік (форма №2), які підтверджують факт відсутності господарської діяльності за 2023р.;

- податковий розрахунок сум доходів, виплачених фізичним особам за 4 квартал 2023р., який підтверджує факт відсутності найманих працівників та виплати зарплати за 4 кв.2023р.

- наказ від 28.03.2024р. №417/68 про надання дозволу на відкриття та експлуатацію магазинів безмитної торгівлі;

- договір на право користування елементами благоустрою №16/04-14/23 від 30.10.23;

- договір №145-7576/ВС про тимчасове приєднання від 20.06.2023;

- паспорт прив`язки №05ТС-23 від 27.10.2023 р.;

- договір монтажу охоронної сигналізації № КЗ-24052023/02 від 24.05.2023;

- договір монтажу пожежної сигналізації № КЗ-24052023/01 від 24.05.2023;

- акт прийняття протипожежних заходів в експлуатацію від 26.05.2023.

- договір на виконання робіт №57 від 01.05.2023;

- повідомлення 20-ОПП та квитанція№2 про його подання;

- заяву на реєстрацію РРО.

Єдиним видом діяльності ПП «ПАВО ГРУП» є діяльність МБТ (магазинів безмитної торгівлі).

Суд погоджується з доводами заявника щодо наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання судового рішення одномоментно і свідчать про наявність підстав для розстрочення його виконання.

Суд вважає, що одномоментне виконання рішення господарського суду унеможливлюється відсутністю у заявника необхідних коштів, а розстрочення виконання рішення суду надасть можливість відповідачу (заявнику) сплатити заборгованість по рішенню та водночас повноцінно здійснювати господарську діяльність, зберегти матеріально-технічну базу.

Згідно частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до частини 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про застосування визначеної статтею 331 Господарського процесуального кодексу України процедури розстрочення виконання судового рішення.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши всі наведені обставини та надані відповідачем до заяви про розстрочення виконання рішення суду докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду у даній справі та унеможливлюють сплату відповідачем заборгованості на користь позивача одним разовим платежем, що є підставою для розстрочення виконання судового рішення у даній справі.

У своїй заяві, що подана через підсистему «Електронний суд» 09.04.2024, відповідач просив розстрочити виконання рішення на 8 місяців зі сплатою 19 045,00 грн з 30.05.2024 до 30.11.2024 включно, та сплатою 19 044,44 грн 30.12.2024, першу оплату провести 30.05.2024.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що відповідно до положень частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, рік по ухваленню рішення спливає 15.12.2024, суд приходить до висновку про розстрочення виконання рішення суду на вісім місяців шляхом сплати суми боргу щомісячно частинами. Водночас останньою датою оплати заборгованості має бути 15.12.2024, а не 30.12.2024, як зазначає заявник. Сума судового збору включена у суму розстрочення.

На думку суду розстрочення виконання рішення у даній справі забезпечить повноту, своєчасність сплати грошових зобов`язань, а відтак, сприятиме досягненню максимального балансу сторін при виконанні судового рішення.

Розстрочення виконання рішення є заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява № 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V). За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. Корнілов та інші України, заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців). Розстрочення виконання рішення в даному випадку не є інструментом ухилення для боржника від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Приватного підприємства «ПАВО ГРУП» про розстрочення виконання судового рішення Господарського суду Львівської області від 15.12.2023 у справі 914/3027/23, з врахуванням уточнення графіка, задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15.12.2023 у справі 914/3027/23 на вісім місяців за наступним графіком:

- до 30.05.2024 19 045,00 грн;

- до 30.06.2024 19 045,00 грн;

- до 30.07.2024 19 045,00 грн;

- до 30.08.2024 19 045,00 грн;

- до 30.09.2024 19 045,00 грн;

- до 30.10.2024 19 045,00 грн;

- до 30.11.2024 19 045,00 грн;

- до 15.12.2024 19 044,44 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 01.05.2024

Суддя Сухович Ю.О.