ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Справа № 915/1489/20(915/1918/23)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу № 915/1489/20(915/1918/23)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (; вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008)

до Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (; вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029)

про стягнення грошових коштів у сумі 27851,67 грн.

у межах справи 915/1489/20 про банкрутство Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України ()

розпорядник майна: арбітражний керуючий Зайцев Дмитро Сергійович (адреса для листування: а/с 224, м.Київ, 01135)

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа 915/1489/20 про банкрутство Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі ДП Миколаївоблавтодор).

Ухвалою від 02.04.2024 судом введено процедуру санації боржника, затверджено план санації, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Зайцева Дмитра Сергійовича (свідоцтво №342 від 04.03.2013).

В межах указаної справи про банкрутство Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ? ГУ ПФУ в Миколаївській області) через систему "Електронний суд" пред?явлено позовну заяву від 26.12.2023 (вх. № 16887/23) про стягнення з ДП Миколаївоблавтодор заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у сумі 27851,67 грн.

Позивач також просив суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 26.12.2023 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1918/23 та на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М., у провадженні якої перебуває справа № 915/1489/20 про банкрутство відповідача

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Ухвалою від 01.01.2024 суддею Давченко Т.М. прийнято справу № 915/1918/23 до свого провадження, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження в межах справи № 915/1489/20, присвоєно справі № 915/1489/20(915/1918/23), ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами. Сторонам суд встановив відповідні процесуальні строки на подання відзиву та заперечень на відзив.

Зазначену ухвалу відповідачем отримано 17.01.2024, а тому з урахуванням ст. 165 ГПК України відповідач мав право подати відзив на позовну заяву у строк до 29.01.2024 включно.

Від відповідача, належним чином повідомленого про відкриття провадження в даній справі, відзив на позовну заяву не надійшов. При цьому суд зазначає, що ухвала, надіслана на офіційну адресу відповідача, повернута поштовим відділенням до суду із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, що в силу приписів ч. 6 ст. 242 ГПК України є належним повідомленням сторони.

Відповідно до ч. 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до статті 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою суду від 25.12.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України.

Згідно із ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Суд також вважає необхідним зазначити про те, що розгляд справи відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у сумі 27851,67 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.1 та 2 ст.1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", одним із об`єктів оподаткування для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 вказаного Закону, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

Відповідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

В силу положень абзацу 36 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 вважаються у розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" внесками на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які відповідач відповідно до цього Закону зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком № 2 визначено, зокрема, підпунктами "б"-"з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Проте, відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону.

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (надалі - Інструкція).

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється підприємствами та організаціями (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції № 21-1 у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

ДП Миколаївоблавтодор перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області і є платником внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших обов`язкових платежів, що справляються до органів Пенсійного фонду України.

Разом з тим, ДП Миколаївоблавтодор має філії, які також є платниками внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших обов`язкових платежів, що справляються до органів Пенсійного фонду України.

Позовні вимоги ПФУ стосуються заборгованості філій ДП Миколаївоблавтодор.

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного

державного реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами у судовому процесу - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, а саме: юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі.

Зважаючи на наведене, ДП Миколаївоблавтодор є належним відповідачем у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що працівникам філій ДП "Миколаївський облавтодор" робота яких була пов`язана на цьому підприємстві з шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, ДП "Миколаївський облавтодор", як підприємство, працівники якого були зайняті на роботах, включених до Списку № 2, та вийшли на пенсію на пільгових умовах, зобов`язано сплачувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку таким працівникам пільгової пенсії.

Так, працівнику Філії Кривоозерський райавтодор ДП "Миколаївський облавтодор" (дану філію закрито шляхом приєднання до філії Первомайський райавтодор) Пастущуку О. В., робота якогог була пов`язана на цьому підприємстві зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників, призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах на підставі довідки, що уточнює особливий характер роботи, виданої цим підприємством.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.11.2022 по 31.08.2023 у загальній сумі 15885,53 грн, відповідно до п. 6.4, п. 6.5 розділу 6 Інструкції № 21-1 направлені позивачем на юридичну адресу Філії Первомайський райавтодор.

Всупереч приписам законодавства платником не вносились відповідні кошти, відтак, заборгованість у сумі 15885,53 грн. залишається непогашеною станом на дату розгляду даної справи.

Працівнику Філії «Врадіївський райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» Барзікову О.А., робота якого на цьому підприємстві була пов`язана зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників, призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах на підставі довідки, що уточнює особливий характер роботи, виданої цим підприємством.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_1 за період з 01.11.2022 по 31.08.2023 у загальній сумі 11366,41 грн., відповідно до п. 6.4, п. 6.5 розділу 6 Інструкції № 21-1 направлені позивачем на юридичну адресу Філії «Врадіївський райавтодор».

Всупереч приписам законодавства платником не вносились відповідні кошти, відтак, загальна сума відшкодування за указані періоди становить 11366,41 грн. та залишається непогашеною станом на дату розгляду даної справи.

Таким чином, заборгованість ДП "Миколаївський облавтодор" перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах за Списком 2 за період з 01.11.2022 по 30.11.2023 становить 27851,67 грн. (15885,53 грн. + 11966,14 грн.).

Склад витрат та факт їх понесення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, реєстрами поштових відправлень про направлення вказаних розрахунків.

При цьому, дії та рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області з цього приводу ДП "Миколаївський облавтодор" ні в судовому, ні в адміністративному порядку не оскаржувалися, відтак, розмір сум фактичних витрат на доставку пенсій є узгодженим і обов`язковим до сплати.

Доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат Головного управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у розмірі 27851,67 грн. суду не надано.

Обов`язок здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної на пільгових умовах особі, яка має стаж, що дає право на призначення цієї пенсії, належить або підприємству, на якому працювала така особа, або його правонаступнику.

З огляду на зазначене вище вбачається, що законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не містить виключень щодо наявності умов, за яких у підприємств не виникає обов`язку відшкодовувати понесені пенсійним фондом витрати щодо доставки та виплати цих пенсій, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, понесені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

ВС у постанові № 904/2357/20 зауважив, що тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували факт сплати існуючої заборгованості.

За таких обставин, господарський суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, витрати позивача на оплату позовної заяви судовим збором, належить відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73, 74, 76-79, 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (; вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (; вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.11.2022 по 30.11.2023 у сумі 27851,67 грн. та 2147,20 грн. витрат на оплату позову судовим збором.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Давченко