ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2024 р. Справа № 924/40/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Кам`янець - Подільської окружної прокуратури м. Кам`янець - Подільський Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Міністерства освіти і науки України м. Київ

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" м. Хмельницький

2. Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" в особі Відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет" смт Нова Ушиця Кам`янець - Подільського району Хмельницької області

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 155 168,21 грн

Учасники процесу:

прокурор: Юхимчук М.О. - прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури, діє на підставі службового посвідчення № 079075 від 27.02.2024

позивач: не з`явився

відповідач 1: Несторук О.С. - юрисконсульт, діє на підставі наказу № 24-к від 15.06.2023 та додаткової угоди до трудового договору від 16.06.2023

відповідач 2: не з`явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 04.01.2024 надійшла позовна заява керівника Кам`янець - Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Міністерства освіти і науки України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод № 2 від 29.01.2021, № 3 від 12.02.2021, № 1 від 03.03.2021 до договору №20900056 від 14.01.2021 та стягнення коштів в сумі 155168,21 грн, перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, керівник Кам`янець - Подільської окружної прокуратури зазначає, що вивченням інформації, висвітленої у електронній системі публічних закупівель "Прозорро" встановлено, що 03.12.2020 у електронній системі за ідентифікатором UА-2020-12-03-002036-b опубліковано оголошення про проведення Новоушицьким коледжем Подільського державного аграрно-технічного університету переговорної процедури на закупівлю електричної енергії в обсязі 327 000 кВт*год із очікуваною вартістю до 1144500,00 грн. В переговорній процедурі приймав участь учасник - ТОВ "Хмельницькенергозбут". Надалі 14.01.2021 між Новоушицьким коледжем Подільського державного аграрно-технічного університету та ТОВ "Хмельницькенергозбут" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №2090056 від 14.01.2021 на 2021 рік. Згідно з п.п. 5.1.-5.2. договору загальна сума договору становить 980 999,99 грн, а вартість електричної енергії визначається у додатку № 1 до договору "Комерційна пропозиція постачальника", відповідно до якого базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії становить 2,50 грн за 1 кВт*год. У цьому ж додатку визначено, що тариф на передачу електричної енергії встановлено згідно постанови НКРЕКП від 09.12.2020 № 2353 (яка набрала чинності з 01.01.2021) та тариф на розподіл електричної енергії згідно постанови НКРЕКП від 11.07.2020 №1351 (яка набрала чинності з 01.08.2020). В подальшому, 29.01.2021 між сторонами договору укладено додаткову угоду № 2, згідно з якою, у зв`язку із набранням 01.01.2021 чинності постановою НКРЕКП від 09.12.2020 № 2381 та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, вирішено збільшити базову ціну товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії до 2,73086 грн за 1 кВт*год, або на 10,9 % від попередньої ціни. В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди № 2 від 29.01.2021 зазначено п. 1 та п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", постанову НКРЕКП № 2381 від 09.12.2020, однак зазначена постанова НКРЕКП (офіційно опублікована 10.12.2020), була відома ТОВ "Хмельницькенергозбут" на момент укладення договору 14.01.2021. Звертає увагу, що постачальником враховано у договорі №20900056 від 14.01.2021 постанову НКРЕКП №2353 від 09.12.2020 (яка набирала чинності з 01.01.2021). Таким чином, постачальником при формуванні тендерної пропозиції про постачання електричної енергії було враховано найбільш вигідні постанови НКРЕКП, якими передбачено нижчі тарифи на передачу та розподіл електроенергії, для того щоб запропонувати найнижчу пропозицію, а саме: постанову НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020, а не постанову НКРЕКП за № 1998 від 04.11.2020, яка була чинною та робила пропозицію постачальника дорожчою, та постанову НКРЕКП №1351 від 11.07.2020, а не постанову НКРЕКП № 2381 від 09.12.2020. Також 12.02.2021 між сторонами на підставі п. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" укладено додаткову угоду № 3 до договору, згідно з якою, у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" у II декаді січня 2021 року на 34,54% в порівняні з першою декадою січня 2021 року, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 27.01.2021 №22-05/60, без внесення змін до ціни договору, вирішено збільшити базову ціну товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії до 3,00 грн за 1 кВт*год, або на 7,82 % від попередньої ціни. Крім того, 03.03.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" у лютому 2021 року -1635,42 грн/Мвт*год в порівняні з січнем 2021 року - 1462,52 грн/Мвт*год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 02.03.2021 №22-05/152, вирішено збільшити базову ціну товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії до 3,00 грн за 1 кВт*год, або на 7,82 %. Прокурор вказує, що постачальником належним чином документально не підтверджено та не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення додаткових угод до договору, оскільки підняття (збільшення) ціни було здійснено не на підставі внесення змін до договору, а на підставі виставлених рахунків-фактур та платіжних доручень, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства в частині неефективного використання бюджетних коштів. Вважає, що додаткові угоди № 2 від 29.01.2021, №3 від 12.02.2021, №1 від 03.03.2021, на підставі яких внесено зміни до істотних умов основного договору №2090056 від 14.01.2021 та безпідставно збільшено вартість поставленого товару, укладені з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" та підлягають визнанню недійсними. Крім того, додаткові угоди №3 від 12.02.2021 та №1 від 03.03.2021 підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 216 та ч.1 ст. 236 ЦК України, оскільки їх укладено після та на основі додаткової угоди № 2 від 21.01.2021, а коливання ціни, закладене ними є непропорційним коливанню ціни електроенергії на ринку. Прокурор звертає увагу, що згідно актів прийняття-передавання товарної продукції за отриману електроенергію Новоушицьким коледжем Подільського державного аграрно-технічного університету сплачувалась ціна за 1 кВт*год, яка щомісячно змінювалась постачальником в сторону збільшення і не була передбачена умовами ні основного договору від 14.01.2021, ні додатковими угодами. Згідно з інформацією Відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет" та додаткових угод, відповідачу 2 за період дії комерційних пропозицій на підставі угод до договору № 20900056 від 14.01.2021 поставлено 137009 кВт*год електричної енергії, за яку перераховано 566212,21 грн. Однак за умовами основного договору № 20900056 від 14.01.2021 відповідач 1 за поставлену електричну енергію повинен був отримати грошові кошти в сумі 411027,00 грн. Таким чином, відповідно до додаткових угод №1, №2, №3, якими внесено зміни до істотних умов договору, замовником безпідставно надміру сплачено, а ТОВ "Хмельницькенергозбут" безпідставно збережено кошти на загальну суму 155185,21 грн, які підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст. 670 ЦК України. Разом з тим, при зверненні до суду прокурор просив стягнути 155168,21 грн. Оскільки позивач не вживав дій, спрямованих на захист інтересів держави, то керівник Кам`янець - Подільської окружної прокуратури на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.01.2024, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 05.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/40/24 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11:00 год. 05 лютого 2024 року.

Відповідач 1 надіслав до суду відзив від 22.01.2024, у якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Вказує, що відповідно до п. 5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару станом на дату проведення аукціону по процедурі згідно якої укладено цей договір було затверджено постановою НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020 та становив 0,29393 грн. без ПДВ. За умовами п.5.4 договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі згідно якої укладено цей договір затверджено постановою НКРЕКП № 1351 від 11.07.2020 та становив 0,89057 грн. без ПДВ. Дана умова передбачена додатком 1 проекту договору за тендерною документацією позивача. Отже, договір було укладено за цінами, які діяли на момент подання тендерної пропозиції та проведення аукціону, а також відповідно до тендерної документації, адже в іншому випадку договір вважався б нікчемним. Додаткова угода №2 до договору укладена, що не суперечить жодним чином умовам чинного законодавства та укладеного договору стосовно зміни регульованого тарифу. Відповідач 1 зауважує, що додаткові угоди про збільшення/зменшення ціни за одиницю товару сторонами не підписувалися, оскільки останні керувалися підпунктом 5.9 пункту 5 договору. Зміна ціни за одиницю товару згідно п.п. 5.6, 5.7 договору здійснювалась у письмовій формі шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі електричної енергії згідно п. 5.12 договору. Вказує, що укладаючи додаткові угоди, сторони не виходили за рамки 10-відсоткового збільшення ціни за одиницю товару, при цьому, загальна сума договору не збільшувалась, а зменшувався обсяг закупівлі, що було погоджено з замовником, а обмеження строків зміни ціни за одиницю товару на дату укладення додаткової угоди Законом України "Про публічні закупівлі" не встановлено. Звертає увагу, що додаткові угоди укладені не за усною домовленістю, а на підставі звернення відповідача 1, як постачальника, до відповідача 2 з відповідним обґрунтуванням та наданням доказів наявності підстав для зміни істотних умов договору. При цьому коливання ціни підтверджено ціновими довідками Хмельницької торгово-промислової палати, тому докази на підтвердження коливання ціни є належними та допустимими в розумінні господарського процесуального законодавства. Відповідач 1 зазначає, що вимога про стягнення 155168,21 грн є похідною від вимоги про визнання недійсними додаткових угод. Тому оскільки відповідач 1 вважає, що відсутні підстави для визнання додаткових угод недійсними, тому й вимога про стягнення коштів задоволенню не підлягає. Вказує, що у цій справі належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Державна аудиторська служба України та її територіальні органи, проте прокуратура при зверненні до суду з позовом в інтересах держави в межах цієї справи не визначила Держаудитслужбу позивачем та не повідомила, що планується звернення до суду.

Прокурор у надісланій до суду відповіді на відзив від 02.02.2024 не погоджується із доводами відповідача та додатково зазначає, що ціна послуги чи товару має визначальне значення, а тому її необґрунтоване збільшення є прямим порушенням вимог законодавства та спробою уникнути наслідків публічного аукціону. Відповідач 1, приймаючи участь в торгах, оцінював та приймав пов`язані із цим ризики, планував свої дії та здійснював комерційний розрахунок своєї цінової пропозиції з урахуванням особливостей публічної закупівлі. Підписуючи 14.01.2021 із замовником договір про постачання електричної енергії № 20900056, відповідач 1 мав врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання та можливі негативні економічні наслідки. Таким чином, відповідач 1 прийняв на себе зобов`язання поставляти споживачу товар по ціні, в яку включений тариф на передачу електричної енергії в розмірі - 0,29393 грн без ПДВ та тариф на розподіл електричної енергії в розмірі - 0,89057 грн без ПДВ. Крім того, в складі тендерної пропозиції відповідача 1 міститься гарантійний лист №Т-21-1220-82 про врахування учасником при визначенні ціни на товар усіх своїх витрат, які можуть бути ним понесені у ході виконання договору про закупівлі. Прокурор звертає увагу, що ні вимогами ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", якою передбачено випадки зміни умов договору в частині ціни за одиницю товару, ні умовами договору №20900056 не передбачено можливості зміни обсягу кількісного вираження товару без відповідного документального підтвердження, а саме коливання ціни такого товару на ринку. Також прокурор не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстав для представництва інтересів держави при пред`явленні даного позову, оскільки позивач не вживав належних та дієвих заходів щодо усунення порушень закону шляхом звернення до суду, що свідчить про його бездіяльність. У даному випадку звернення до суду з позовом з метою захисту інтересів держави є обов`язком позивача, а не його правом. Невиконання органом покладених на нього повноважень спотворює мету його створення, принципи його діяльності та суперечить інтересам держави. Крім того, зауважує, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, що можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах.

Відповідно до ухвали від 05.02.2024 суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Заклад вищої освіти "Подільський державний університет" в особі Відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет", встановив відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив на позов до 16 лютого 2024 року включно, а також відклав підготовче засідання у справі № 924/40/24 на 10:00 год. 27 лютого 2024 року.

Ухвалою від 27.02.2024 суд витребував у відповідача додаткові докази по справі, продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання у справі №924/40/24 на 10:00 год. 19 березня 2024 року.

Відповідно до ухвали суду від 19.03.2024 залучено до участі у справі № 924/40/24 співвідповідача Заклад вищої освіти "Подільський державний університет" в особі Відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет", виключивши його із числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, встановлено відповідачу 2 строк для подання відзиву на позов до 03 квітня 2024 року включно та відкладено підготовче засідання у справі № 924/40/24 на 11:30 год. 03 квітня 2024 року.

В підготовчому засіданні 03.04.2024 постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14:30 год. 24 квітня 2024 року.

Прокурор в судовому засіданні 24.04.2024 підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Позивач для участі в судовому засіданні не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 24.04.2024 заперечив проти позову з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Відповідач 2 для участі в судовому засіданні 24.04.2024 не з`явився, відзиву на позов не подав. До суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. При цьому, повідомив, що стосовно розгляду справи покладається на розсуд суду.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

ДП "Новоушицький коледж Подільського державного аграрно - технічного університету" на веб-порталі уповноваженого органу оприлюднило оголошення про проведення відкритих торгів із закупівлі електричної енергії (ідентифікатор закупівлі UА-2020-12-03-002036-b). Очікувана вартість предмета закупівлі: 1144500,00 грн, кількість товару: 327000 кВт*год, строк поставки товарів: до 31.12.2021, кінцевий строк подання тендерних пропозицій: 19.12.2020.

Згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій, учасниками процедури закупівлі були ТОВ "Вольт Постач", ТОВ "Енергозбут Транс" та ТОВ "Хмельницькенергозбут" (дата та час подання тендерної пропозиції - 19.12.2020 08:47).

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 21.12.2020 переможцем торгів визначено ТОВ "Хмельницькенергозбут" з ціновою пропозицією після закінчення аукціону: 980999,99 грн з ПДВ.

Матеріали справи містять повідомлення про намір укласти договір про закупівлю з ТОВ "Хмельницькенергозбут" з ціновою пропозицією 980999,99 грн з ПДВ. Джерело фінансування закупівлі: Державний бюджет України, сума - 1144500 грн.

Між Новоушицьким коледжем Подільського державного аграрно - технічного університету (далі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (далі - постачальник) укладено договір №20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого цей договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що сторони, керуючись п.3.2.5 ПРРЕЕ, дійшли взаємної згоди на укладання договору на умовах, відмінних від публічної комерційної пропозиції постачальника. Цей договір укладено у вигляді єдиного письмового документу на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції постачальника, поданої згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UA - 2020 - 12-03-002036-b).

За цим договором постачальник продає споживачу із 01.01.2021 до 31.12.2021 товар "код ДК 021:2015 - 09310000-5 "Електрична енергія" (Електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником на підставі поданої споживачем заявки (далі - заявка), примірна форма якої є додатком №2 до цього договору та яка має містити: інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування об`єкта (за наявності), адреса тощо, їх ЕІС коди, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі дату початку постачання) за кожним об`єктом споживача, відомості щодо погодинного споживання електричної енергії об`єктами споживача (за наявності).

Згідно з п. 5.1 договору ціна цього договору становить 980999,99 грн з ПДВ, в т.ч. ПДВ 196199,99 грн (сто дев`яносто шість тисяч сто дев`яносто дев`ять гривень 99 коп.).

Ціна за одиницю товару визначається в додатку №1 до договору "Комерційна пропозиція постачальника" (п. 5.2 договору).

За умовами п. 5.3 договору ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з передачі електричної енергії визначено в додатку №1 до договору.

Ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з розподілу електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з розподілу електричної енергії визначено в додатку. При цьому, постачальник зобов`язаний при виставленні рахунка за електричну енергію споживачу окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії (п. 5.4 договору).

Згідно з п.5.5 договору сторони домовились, що фактична ціна поставки товару визначається щомісяця (розрахунковий період) та змінюється порівняно з базовою ціною шляхом внесення змін до цього договору у письмовій формі, а саме шляхом підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі товару згідно п. 5.14 договору. У разі зміни складової ціни товару - тарифу на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії, затверджених відповідною постановою НКРЕКП, зміна умов цього договору щодо ціни за одиницю товару в частині тарифу здійснюється шляхом укладання та підписання сторонами додаткової угоди до договору згідно з п. 5.8 цього договору.

За умовами п. 5.5.1 договору базова ціна за одиницю товару (далі - базова ціна), є ціна товару без ПДВ, з врахуванням відповідного тарифу па передачу електричної енергії та тарифу на розподіл електричної енергії та для цілей п.5.6 договору визначається таким чином:

5.5.1.1 в додатку №1 до договору, якщо формування ціни та підписання акту приймання-передачі товару здійснюється вперше за договором (за перший місяць поставки за договором), за умови, що сторонами не змінювались умови договору щодо зміни тарифів, як складової частини ціни згідно з п.5.8 договору або

5.5.1.2 в акті приймання - передачі товару за попередній розрахунковий період, за умови, що сторони не змінювали умови договору в частині зміни тарифу, як складової частини ціни відповідно до п.5.8. договору після підписання акту за попередній розрахунковий період або

5.5.1.3 в додатку №1 до договору в редакції відповідної додаткової угоди до договору, підписаної сторонами відповідно до п.5.8. договору, у випадку, якщо безпосередньо до дати підписання сторонами акту приймання передачі товару за відповідний розрахунковий період сторони змінювали умови договору згідно п.5.8. договору.

Відповідно до п. 5.6 договору на виконання п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовились, що зміна ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється виходячи з коливання ціни па ринку товару, а саме, зміни середньозваженої ціни на ринку на добу на перед (РДН).

Підпунктом 5.6.1 договору передбачено, що зміна ціни за одиницю товару відбувається з дотриманням усіх наступник умов: один раз на місяць після завершення розрахункового періоду; з дотриманням формули, передбаченої п.5.6.2 договору; не більше, ніж на 10% від базової ціни за одиницю товару. При цьому, загальна ціна договору не може бути збільшена. У разі документально підтвердженого зростання ціни за одиницю товару, одночасно здійснюється зменшення кількості товару.

Згідно з п.п. 5.6.2 договору ціна за одиницю товару за відповідний розрахунковий період визначається у виставлених постачальником рахунках та актах приймання-передачі товару, наданих згідно п.5.14 цього договору, виходячи з коливання ціни електричної енергії на ринку, та обраховується наступним чином: Цн=((Цбаз-Тп-Тр)*(1 +% коливання)+Тп+Тр))*1.2, де Цн - фактична ціна поставки товару за відповідний розрахунковий місяць, що розрахована згідно підстав та у спосіб, викладений в пункті 5.6. цього договору; Цбаз - базова ціна (без ПДВ) визначена згідно підпункту 5.5.1 договору; Тп - тариф на передачу електричної енергії (без ПДВ), що був встановлений на розрахунковий період, за який здійснюється обрахунок ціни/підписання акту приймання-передачі товару. Тариф встановлюється рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) або іншим уповноваженим органом влади, та визначений сторонами у додатку №1 до договору в тому числі тариф, що був змінений згідно з п. 5.8 цього договору та зафіксований у відповідній додатковій угоді; Тр - тариф на розподіл електричної енергії (без ПДВ), що був встановлений на розрахунковий період, за який здійснюється обрахунок ціни/підписання акту приймання-передачі товару. Тариф встановлюється рішенням НКРЕКП або іншим уповноваженим органом влади та визначений сторонами у додатку №1 до договору в тому числі тариф, що був змінений згідно з п. 5.8 цього договору та зафіксований у відповідній додатковій угоді.

За умовами п. 5.7 договору у випадку, якщо коливання ціни на ринку товару в сторону зменшення становитиме понад 10% відносно базової ціни товару, сторони, керуючись п. 5 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", дійшли згоди, що вартість товару за відповідний розрахунковий період може зменшуватись без обмежень максимального відсотку. Обрахунок ціни за одиницю товару на відповідний розрахунковий період в такому випадку визначається за формулою, визначеною у цьому договорі.

Пунктом 5.8 договору передбачено, що на виконання п.7 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовились, що зміна умов цього договору допускається у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, а саме, у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару за цим договором.

У випадку зміни тарифу на передачу та/або розподіл електричної енергії постановою НКРЕКП або рішенням іншого уповноваженого органу влади, сторони вносять відповідні зміни в додаток №1 до договору, шляхом укладання додаткової угоди до договору та викладенням додатку № 1 в новій редакції (п.5.8.1 договору).

Згідно з п. 5.8.2 договору додаткова угода про внесення змін до договору в частині зміни тарифу має містити інформацію про зміну базової ціни товару (стовпчик 7 таблиці додатку №1), що сталась у зв`язку із зміною тарифу на передачу електричної енергії та/або розподілу електричної енергії. Базова ціна товару в такій додатковій угоді визначається як сума стовпчиків 4, 5 та/або 6 таблиці додатку №1. Ціна товару без ПДВ та без тарифів (стовп. 4 таблиці додатку № 1) в такій додатковій угоді визначається згідно: підписаного сторонами акту приймання - передачі товару за останній розрахунковий період (п. 5.8.2.1) або згідно даних вказаних в додатку №1 до договору, якщо акт приймання - передачі товару за договором не підписувався (п.5.8.2.2).

Підпунктом 5.8.3 договору визначено, що додаткова угода про внесення змін до договору має містити посилання на дату та номер документу, яким змінено тариф на передачу та/або тариф на розподіл електричної енергії, дату (період) з якої такий тариф починає діяти, а також розмір встановленого тарифу у стовпчиках 5 та/або 6 таблиці додатку № 1 до договору.

За умовами п. 5.9 договору зміна ціни за одиницю товару, згідно п.п. 5.6-5.7 договору здійснюється в письмовій формі, шляхом підписання сторонами акту приймання - передачі електричної енергії згідно п.5.14 договору.

Відповідно до підп. 5.9.1 договору акт приймання-передачі товару наданий згідно п.5.14 має містити інформацію про розрахунок ціни за одиницю товару згідно умов цього договору та мати відповідне посилання на пункт договору згідно якого здійснюється перегляд ціни. Примірна форма акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку на оплату наведена у додатку 3 до договору

Сторони домовились, що зміна ціни за одиницю товару згідно з підставами наведеними в п.п.5.6.-.5.7. договору здійснюється в письмовій формі шляхом погодження ти підписання сторонами згідно з вимогами договору відповідного акту приймання передачі товару, що підтверджує поставку партії товару. Датою внесення змін до договору в частині зміни ціни за одиницю товару відповідно до умов договору є дата погодження та підписання обома сторонами відповідного акту приймання передачі на партію товару. Наведений порядок внесення змін до договору є для сторін належним, допустимим та прийнятним щодо зміни ціни за договором (підп. 5.9.2 договору).

У п. 5.10 договору визначено, що постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати, що не визначена цим договором.

Оплата за електричну енергію здійснюється за умови подання споживачем заявки/заявок на відповідний розрахунковий період в наступному порядку: повного розрахунку за поставлену електричну енергію у відповідному розрахунковому періоді споживач здійснює оплату згідно виставленого постачальником рахунку на оплату, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі електричної енергії не пізніше ніж протягом 5 робочих днів з моменту його підписання, шляхом оплати повної вартості спожитої електричної енергії. Ціна за одиницю товару в рахунку, виставленому за цим пунктом та в акті приймання-передачі товару у відповідному розрахунковому періоді, визначається в порядку визначеному п.п. 5.6-5.7 договору (п. 5.14 договору).

У підп. 2 п. 6.1 договору передбачено право споживача отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2021 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 13.1 договору).

Згідно з п. 13.6 договору істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Договір підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком № 1 до договору сторони оформили комерційну пропозицію постачальника, згідно з якою очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 327000 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% становить 980999,99 грн. Базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії становить 2,50 грн за 1 кВт*год, яка включає ціну товару без ПДВ та без тарифу на передачу та тарифу на розподіл - 1,3155 грн, тариф на передачу (без ПДВ) - 0,29393 грн, тариф на розподіл (без ПДВ) - 0,89057 грн. У п. 1.1 додатку №1 зазначено, що у відповідності до п.5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі згідно якої укладено цей договір затверджено постановою НКРЕКП №2353 від 09.12.2020, та становить 0,293393 грн без ПДВ. За умовами п. 1.2 додатку №1, у відповідності до п.5.4 договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі згідно якої укладено цей договір затверджено постановою НКРЕКП № 1351 від 11.07.2020, та становить 0,89057 коп. без ПДВ.

Додатком №2 до договору оформлено заявку на постачання електричної енергії споживачу. Додатком №3 - примірну форму акту приймання - передачі електричної енергії.

На підставі додаткової угоди №2 від 29.01.2021, у зв`язку з набуттям із 01.01.2021 чинності постанови НКРЕКП № 2381 від 09.12.2020 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" на 2021 рік" та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії із 0,89057 грн/кВт*год без ПДВ до 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ, сторони, за взаємною згодою, вирішили додаток №1 до договору №20900056 від 14 січня 2021 року викласти в новій редакції. У п. 3 вказаної угоди зазначено, що вона розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.01.2021 і діє до 31.12.2021.

Відповідно до додатку №1 в редакції додаткової угоди № 2 від 29.01.2021 "Комерційна пропозиція постачальника" очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 299356 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% становить 980999,99 грн. Базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії з 01.01.2021 становить 2,73086 грн/кВт*год, яка включає ціну товару без ПДВ та без тарифу на передачу та тарифу на розподіл - 1,3155 грн, тариф на передачу (без ПДВ) - 0,29393 грн, тариф на розподіл (без ПДВ) - 1,12143 грн.

Також між сторонами була укладена додаткова угода № 3 від 12.02.2021, згідно з якою у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) у II декаді січня 2021 на 34,54% в порівнянні з І декадою січня 2021 та склала 1,58464 грн/Мвт*год. без ПДВ, інформація підтверджена довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 27.01.2021 №22-05/60, сторони, за взаємною згодою, вирішили додаток №1 до договору №20900056 від 14 січня 2021 року викласти в новій редакції. У п.3 вказаної угоди зазначено, що вона розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.01.2021 і діє до 31.12.2021.

Відповідно до додатку №1 в редакції додаткової угоди № 3 від 12.02.2021 "Комерційна пропозиція постачальника" очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 170500 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% становить 613800 грн. Базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії становить 3,00 грн/кВт*год, яка включає ціну товару без ПДВ та без тарифу на передачу та тарифу на розподіл - 1,58464 грн, тариф на передачу (без ПДВ) - 0,29393 грн, тариф на розподіл (без ПДВ) - 1,12143 грн.

Крім того, 12 лютого 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №3, в якій на підставі договору, п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника), Бюджетного кодексу України сторони домовилися внести зміни до пункту "ціна" додатку "Комерційна пропозиція 1Б/1" до договору №20900056 від 14 січня 2021 року, зазначивши ціна: 613800,00 грн. Обсяг 170500,00 кВт*год. Вартість 613800,00 грн з ПДВ.

В подальшому, 03.03.2021 сторонами підписано додаткову угоду (номер якої згідно з примірником, наданим прокурором, зазначений № 1 та згідно з примірником, наданим відповідачем, - № 4, які є тотожними за своїм змістом), в якій вказано, що зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в лютому 2021р. - 1635,42 грн./Мвт*год в порівнянні з січнем 2021р. - 1462,52 грн./Мвт*год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 02.03.2021 №22-05/152, сторони, за взаємною згодою, вирішили додаток №1 до договору № 20900056 від 14.01.2021 викласти в новій редакції. Вказано, що даний додаток є невід`ємною частиною додаткової угоди та договору. Згідно з п. 3 додаткової угоди від 03.03.2021 вона розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.01.2021 і діє до 31.12.2021.

Однак додатку № 1 в редакції додаткової угоди від 03.03.2021 матеріали справи не містять та за поясненнями представника відповідача між сторонами не підписувалось.

Крім того, матеріали справи містять додаткову угоду № 4 від 12.08.2021, в якій на підставі п. 1 ч. 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника), Бюджетного кодексу України сторони домовилися внести зміни до пункту "ціна" додатку "Комерційна пропозиція 1Б/1" до договору №20900056 від 14 січня 2021 року, зазначивши: обсяг 180500 кВт*год, вартість 809639,99 грн з ПДВ.

На підставі додаткової угоди №5 від 29.12.2021 було продовжено строк дії договору №20900056 від 14.01.2021 на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2022 року - до 31.03.2022 включно, в зв`язку із чим внесені відповідні зміни до п. 13.1 договору.

Матеріали справи містять специфікацію до додаткової угоди №5 від 29.12.2021 на товар, який буде поставлений з 01.01.2022, відповідно до якої кількість електроенергії, що підлягає поставці становить 35544,386 кВт*год, ціна за одиницю - 4,56 грн/кВт*год з ПДВ, загальна вартість товару - 162128,00 грн з ПДВ.

18 лютого 2022 року сторонами підписано додаткову угоду №6, згідно з п. 1 якої у зв`язку із набуттям із 01.01.2022 чинності постанови НКРЕКП №2611 від 17.12.2021 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії із 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ до 1,26442 грн/кВт*год без ПДВ та постанови НКРЕКП №2454 від 01.12.2021 та зростанням тарифу на послуги з передачі електричної енергії із 0,29393 грн/кВт*год без ПДВ до 0,34564 грн/кВт*год без ПДВ, сторони за взаємною згодою вирішили додаток №1 до договору №20900056 від 14.01.2021 року викласти в новій редакції. У п. 3 вказаної угоди зазначено, що вона розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.01.2022 і діє до 31.12.2022.

Відповідно до додатку №1 в редакції додаткової угоди № 6 від 18.02.2022 "Комерційна пропозиція постачальника" очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2022 рік становить 37361 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% становить 196200,00 грн. Базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії становить 4,37621 грн/кВт*год, яка включає ціну товару без ПДВ та без тарифу на передачу та тарифу на розподіл - 2,76615 грн, тариф на передачу (без ПДВ) - 0,34564 грн, тариф на розподіл (без ПДВ) - 1,26442 грн.

На виконання умов договору та додаткових угод відповідач 1 передав, а відповідач 2 спожив 137009 кВт*год електричної енергії загальною вартістю 566213,32, що підтверджується підписаними між сторонами актами прийняття - передавання товарної продукції №20900056, а саме:

- від 31.01.2021 на суму 7776,00 грн за 2160 кВт*год;

- від 28.02.2021 на суму 96445,02 грн за 25380 кВт*год;

- від 31.03.2021 на суму 27505,04 грн за 7964 кВт*год;

- від 30.04.2021 на суму 88874,30 грн за 24795 кВт*год;

- від 31.05.2021 на суму 8723,87 грн за 2704 кВт*год;

- від 30.06.2021 на суму 26548,39 грн за 7552 кВт*год;

- від 31.07.2021 на суму 19039,48 грн за 5416 кВт*год;

- від 31.08.2021 на суму 20388,60 грн за 5273 кВт*год;

- від 30.09.2021 на суму 26682,18 грн за 6433 кВт*год;

- від 31.10.2021 на суму 33116,03 грн за 7259 кВт*год;

- від 30.11.2021 на суму 49284,95 грн за 9822 кВт*год;

- від 31.12.2021 на суму 161829,46 грн за 32251 кВт*год.

За спожиту електричну енергію відповідач 2 розрахувався в повному обсязі, що не заперечується відповідачем. При цьому за поясненнями відповідача в рахунок оплати було враховано сальдо (переплату) в сумі 1,11 грн, яке існувало у відповідача 2 станом на 01.01.2021. Також відповідач 2 перерахував відповідачу1 кошти в сумі 566212,21 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №490 від 11.02.2021 на суму 7774,89 грн, №506 від 05.03.2021 на суму 96445,02 грн, від 06.04.2021 на суму 27505,04 грн, від 14.05.2021 на суму 88874,30 грн, №208 від 09.06.2021 на суму 8723,87 грн, №229 від 08.07.2021 на суму 26548,39 грн, №640 від 11.08.2021 на суму 19039,48 грн, №278 від 07.09.2021 на суму 20388,60 грн, №691 від 06.10.2021 на суму 26682,18 грн, №721 від 02.11.2021 на суму 33116,03 грн, №755 від 03.12.2021 на суму 49284,95 грн, №792 від 24.12.2021 на суму 161829,46 грн.

Матеріали справи містять звіт про виконання договору про закупівлю від 05.04.2022, в якому зазначено, зокрема строк дії договору про закупівлю: 14 січня 2021 року - 31 березня 2022 року, сума оплати за договором про закупівлю: 700728,14 грн, джерело фінансування закупівлі: Державний бюджет України. Фінансування за рахунок державного бюджету становить 1144500 грн.

Вважаючи, що при проведенні закупівлі електричної енергії відповідачем 2 можливі порушення вимог законодавства, прокурор звертався до останнього з листом № 52/1-8766вих23 від 11.10.2023 з приводу надання відомостей про укладений договір між коледжем та ТОВ "Хмельницькенергозбут" № 20900056 від 14.01.2021.

Супровідними листами №231 від 13.10.2023 та № 298 від 27.12.2023 відповідач 2 надав прокурору копії договору про постачання електричної енергії споживачу № 20900056 від 14.01.2021, додаткові угоди, акти приймання - передачі продукції та платіжні доручення.

24 жовтня 2023 року начальник Новоушицького відділу окружної прокуратури звертався до відповідача2 з листом №52/1-9105вих-23, в якому просив невідкладно спрямувати інформацію про обсяг фактично придбаної електричної енергії на підставі договору №20900056 від 14.01.2021, загальну суму коштів сплачених відповідачу 1 за придбану електричну енергію, джерело походження коштів сплачених на рахунок відповідача 1 за спожиту електричну енергію.

У відповідь на вказане звернення відповідач 2 листом №259 від 25.10.2023 повідомив, що на 2021 рік за договором про постачання електричної енергії споживачу №20900056 від 14.01.2021 було використано 137009 кВт на суму 566212,21 грн, з них 510551,35 грн оплачено з загального фонду та 55660,86 грн із спеціального фонду.

Також прокурор звертався до Міністерства освіти і науки України з листом №52/1-10309вих23, в якому повідомляв про порушення Закону України "Про публічні закупівлі" під час проведення закупівлі електричної енергії відповідачем 2 та намір здійснювати представництво в суді законних інтересів держави шляхом пред`явлення позову до Господарського суду Хмельницької області. Крім того, просив надати відповідь про вжиті заходи до повернення надміру сплачених коштів за договором.

На вказане звернення Міністерство освіти і науки України листом №1/19476-23 від 11.12.2023 повідомило прокурора, що заходи, спрямовані на забезпечення дотримання вимог законодавства не вживались та просило вжити заходів, спрямованих на захист інтересів держави.

Оскільки Міністерство освіти і науки України самостійно не звернулось до суду, то листом № 52/1-10587вих23 від 15.12.2023 заступник керівника окружної прокуратури повідомив Міністерство освіти і науки України про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.

На підтвердження наявності підстав для зміни базової ціни на електричну енергію протягом дії договору відповідач 1 надав в матеріали справи інформаційні довідки Хмельницької торгово-промислової палати про середньозважену ціну на ринку "на добу наперед" (РДН) для ОЕС України:

- №22-05/60 від 27.01.2021, у якій зазначено середньозважену ціну на ринку "на добу наперед" (РДН) для ОЕС України за першу декаду січня 2021 року (з 01.01.2021 по 10.01.2021) - 1149,41 грн/Мвт*год без ПДВ, за другу декаду січня 2021 року (з 11.01.2021 по 20.01.2021) - 1546,47 грн/Мвт*год без ПДВ,

- №22-05/152 від 02.03.2021, у січні 2021 року ціна складала 1462,52 грн/Мвт*год без ПДВ, у лютому 2021 - 1635,42 грн/Мвт*год без ПДВ,

- №22-05/382 від 07.05.2021 у березні 2021 року ціна становила 1,37425 грн/кВт*год без ПДВ, у квітні 2021 року - 1,45022 грн/кВт*год. без ПДВ,

- №22-05/856 від 31.08.2021, в липні 2021 року - 1444,05 грн/Мвт*год без ПДВ, в серпні 2021 року - 2076,95 грн/Мвт*год без ПДВ,

- №22-05/969 від 27.09.2021, в серпні 2021 року - 2076,95 грн/Мвт*год без ПДВ, в вересні 2021 року - 2227,92грн/Мвт*год без ПДВ,

- №22-05/1089 від 25.10.2021, в вересні 2021 року - 2227,92 грн/Мвт*год без ПДВ, в жовтні 2021 року - 2728,56 грн/Мвт*год без ПДВ.

Також матеріали справи містять витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи, зареєстрованої за кодом 22769675, відповідно до якого вбачається, що Подільська державна аграрно-технічна академія була реорганізована в Заклад вищої освіти "Подільський державний університет", відокремленим підрозділом якого є в тому числі Відокремлений структурний підрозділ "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет". Засновником та органом, до сфери управління якого належить Заклад вищої освіти "Подільський державний університет" є Міністерство освіти і науки України.

Аналізуючи надані докази та пояснення учасників процесу, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Отже, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. Також звертала увагу, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункти 26, 27), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункти 80, 81), від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 (підпункти 8.16, 8.17) і №922/1830/19 (підпункти 7.1, 7.2)).

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", якою визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Поняття "інтереси держави" визначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, зазначивши, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

У даній справі керівник Кам`янець - Подільської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Міністерства освіти і науки України із вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" в особі Відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 155168,21 грн.

Прокурор зазначає, що внаслідок укладення спірних додаткових угод та актів приймання-передачі була збільшена базова ціна за одиницю товару та зменшено обсяги поставки товару, визначені у договорі №20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021, що є порушенням законодавства про публічні закупівлі, Цивільного кодексу України, Закону України "Про ринок електроенергії", якими сторони керувалися при укладенні договору.

Суд погоджується із такими доводами прокурора та зазначає, що такі дії сторін договору є порушенням бюджетного законодавства, принципів добросовісної конкуренції, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій та принципу запобігання корупційним діям і зловживанням при проведенні публічних закупівель.

Вказане порушує економічні інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів внаслідок завдання шкоди у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому суд зазначає, що захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст. 68 Конституції України).

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави (пункт 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999).

Суд встановив, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником та органом, до сфери управління якого належить Заклад вищої освіти "Подільський державний університет" є Міністерство освіти і науки України. Відокремленим підрозділом вказаної державної установи є Відокремлений структурний підрозділ "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет", який є стороною договору про постачання електричної енергії споживачу №20900056 від 14.01.2021.

Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю UA-2020-12-03-002036-b від 05.04.2022, фінансування процедури закупівлі здійснювалось за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 1 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630 (далі - Положення) Міністерство освіти і науки України (МОН) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

У підп.2 п. 3 Положення визначено, що одним з основних завдань МОН є забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Відповідно до п. 4 Положення МОН відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: розробляє пропозиції щодо обсягів матеріально-технічного і фінансового забезпечення закладів освіти (підп.77); формує пропозиції про обсяг освітніх субвенцій, державного фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти та стипендійного фонду (підп.77-1); розподіляє освітні субвенції та державне фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та стипендійний фонд закладів освіти, що перебувають у сфері його управління (підп. 77-2); здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління (підп. 89).

За приписами п. 5 Положення МОН з метою організації своєї діяльності, зокрема: контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління (підп. 3); організовує планово-фінансову роботу в апараті МОН, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку (підп. 4); забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів (підп. 5).

Додатково враховується, що позов містить вимогу про стягнення надмірно сплачених за договором грошових сум на користь Міністерства освіти і науки України.

Враховуючи викладене, визначений прокурором позивач є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Також суд зазначає, що підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача, який після виявлення порушень законодавства мав право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Кам`янець - Подільської окружної прокуратури звертався до Міністерства освіти і науки України з листом №52/1-10309вих23, в якому повідомляв про порушення Закону України "Про публічні закупівлі" під час проведення закупівлі електричної енергії відповідачем 2 та намір здійснювати представництво в суді законних інтересів держави шляхом пред`явлення позову до Господарського суду Хмельницької області. Крім того, просив надати відповідь про вжиті заходи до повернення надміру сплачених коштів за договором.

На вказане звернення Міністерство освіти і науки України листом №1/19476-23 від 11.12.2023 повідомило прокурора, що заходи, спрямовані на забезпечення дотримання вимог законодавства не вживались та просило вжити заходів, спрямованих на захист інтересів держави.

Оскільки позивач самостійно не звернувся до суду, то листом № 52/1-10587вих23 від 15.12.2023 заступник керівника окружної прокуратури повідомив Міністерство освіти і науки України про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.

Отже, матеріали справи свідчать, що позивачем не були вжиті заходи для усунення порушення інтересів держави, зокрема Міністерство самостійно не звернулося до суду з позовом в інтересах держави. Також позивач не оскаржив наявність підстав для представництва, як це визначено у ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Зазначені обставини є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності Міністерства освіти і науки України та достатньою підставою для звернення прокурора до суду із позовом в інтересах держави в особі вказаної особи.

Зважаючи на викладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, то суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України.

Доводи відповідача про необхідність визначення позивачем у даній справі Державної аудиторської служби України та її територіальних органів не спростовують вищевикладених висновків суду, оскільки закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, що можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20.03.2024 у справі № 925/281/23, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18.

Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Суд встановив, що між Новоушицьким коледжем Подільського державного аграрно - технічного університету та ТОВ "Хмельницькенергозбут" було укладено договір №20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 (далі - договір), у п. 2.1 якого зазначено, що за цим договором відповідач 1 продає відповідачу 2 із 01.01.2021 до 31.12.2021 товар "код ДК 021:2015 - 09310000-5 "Електрична енергія" (електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок відповідача 2, а відповідач 2 оплачує відповідачу 1 вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У п. 5.1 договору передбачено, що ціна цього договору становить 980999,99 грн, в т.ч. ПДВ 196199,99грн.

Ціна за одиницю товару визначається в додатку №1 до договору "Комерційна пропозиція постачальника" (п. 5.2 договору).

У додатку № 1 до договору сторони погодили, що загальний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 327000 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% становить 980999,99 грн. Базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії становить 2,50 грн за 1 кВт*год, яка включає ціну товару без ПДВ та без тарифу на передачу та тарифу на розподіл - 1,3155 грн, тариф на передачу (без ПДВ) - 0,29393 грн, тариф на розподіл (без ПДВ) - 0,89057 грн.

В подальшому, між сторонами укладені, зокрема додаткові угоди до договору №2 від 29.01.2021, №3 від 12.02.2021, якими збільшено ціну за одиницю товару в порівнянні з ціною, зазначеною у договорі №20900056 від 14.01.2021 та зменшено загальний обсяг постачання електричної енергії. Також між сторонами була укладена додаткова угода від 03.03.2021.

Вважаючи, що вказані додаткові угоди не відповідають вимогам законодавства, прокурор просить визнати їх недійсними.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 ст. 202 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Загальні підстави недійсності правочину встановлені ст. 215 ЦК України. Так, згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюванийправочин) (ч.ч.2, 3 ст. 215 ЦК України).

Як вбачається із змісту додаткової угоди № 2 від 29.01.2021, остання була укладена на підставі п.7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з набуттям із 01.01.2021 чинності постанови НКРЕКП № 2381 від 09.12.2020 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" на 2021 рік" та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії із 0,89057 грн/кВт*год без ПДВ до 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ.

В зв`язку із вказаним, сторони виклали додаток №1 до договору "Комерційна пропозиція постачальника" в новій редакції та передбачили збільшення з 01.01.2021 базової ціни товару з 2,50 грн без ПДВ до 2,73086 грн без ПДВ за 1 кВт*год без збільшення загальної суми договору шляхом зменшення загального обсягу постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ринок електричної енергії" на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають, зокрема тарифи на послуги з розподілу електричної енергії.

Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (ч. 4 ст. 46 вищевказаного Закону).

Відповідно до п. 5.5. договору сторони домовилися, що у разі зміни складової ціни товару - тарифу на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії, затверджених відповідною постановою НКРЕКП, зміна умов цього договору щодо ціни за одиницю товару в частині тарифу здійснюється шляхом укладання та підписання сторонами додаткової угоди до договору згідно з п. 5.8 цього договору.

За умовами п. 5.8 договору, на виконання п.7 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовились, що зміна умов цього договору допускається у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, а саме, у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару за цим договором.

У випадку зміни тарифу на передачу та/або розподіл електричної енергії постановою НКРЕКП або рішенням іншого уповноваженого органу влади, сторони вносять відповідні зміни в додаток №1 до договору, шляхом укладання додаткової угоди до договору та викладенням додатку № 1 в новій редакції (п.5.8.1 договору).

Таким чином, з аналізу вищевказаних положень законодавства та договору випливає, що внесення змін до договору на підставі вищевказаного пункту є правомірним у разі зміни тарифу на розподіл електричної енергії у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.

В той же час постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2381 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання", згідно з якою було збільшено тариф на розподіл електричної енергії, була прийнята ще 09.12.2020 та набрала чинності з 01.01.2021.

Суд зауважує, що згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій, відповідач 1 подав свою тендерну пропозицію 19.12.2020. Дата та час розкриття тендерної пропозиції - 21.12.2020, що підтверджується протоколом розкриття тендерних пропозицій, а 14.01.2021 з відповідачем 1 укладено договір №20900056 про постачання електричної енергії споживачу. За умовами процедури закупівлі постачання електричної енергії передбачалось на 2021 рік.

Таким чином, на момент подання відповідачем 1 тендерної пропозиції та проведення торгів постанова НКРЕКП №2381 від 09.12.2020 "Про встановлення тарифів та послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" уже була прийнята і зважаючи на визначений умовами закупівлі період постачання електричної енергії (2021 рік) та дату набрання чинності постановою (з 01.01.2021) повинна була бути врахована відповідачем при визначенні базової ціни товару у договорі та при формуванні своєї тендерної пропозиції.

Більш того, на момент укладення договору вищевказана постанова уже набрала чинності.

Тому підписавши договір №20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021, відповідач 1 взяв на себе зобов`язання щодо його виконання на передбачених ним умовах, в тому числі і в частині здійснення поставки за цінами, визначеними у договорі.

При цьому, суд звертає увагу, що зважаючи на приписи п. 3 ч. 1 ст. 31, ч. 7 ст. 33 Закону України "Про публічні закупівлі" відповідач не був позбавлений права відмовитися від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю у разі, якщо він не мав можливості виконати його умови, що мало б наслідком відхилення його тендерної пропозиції та визначення переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що додаткова угода № 2 від 29.01.2021 була укладена з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки зміна тарифу на розподіл електричної енергії мала місце ще до підписання договору №20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021, а тому постанова НКРЕКП №2381 від 09.12.2020 не може вважатись законною підставою для внесення змін до договору.

Додатково суд зазначає, що за приписами ст. 13 ЦК України кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам.

Суд встановив, що 09.12.2020 було прийнято також постанову НКРЕКП №2353 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПРАТ "НЕК "Укренерго" на 2021 рік", якою ПАТ "НЕК "Укренерго" установлено тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 293,93 грн/МВт*год (без урахування податку на додану вартість). У цій постанові вказано про набрання нею чинності з 01 січня 2021 року, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному вебсайті НКРЕКП, та про втрату чинності попередньою постановою - від 10.12.2019 №2668 (якою було встановлено розмір відповідного тарифу на рівні 312,76 грн/МВт*год). Постанова оприлюднена на вебсайті Регулятора 10.12.2020.

Таким чином, постанова НКРЕКП №2381, згідно з якою було збільшено тариф на розподіл електричної енергії, та постанова НКРЕКП №2353, якою було зменшено тариф на послуги з передачі електричної енергії, були прийняті одночасно ще 09.12.2020, оприлюднені 10.12.2020 та набрали чинності з 01.01.2021.

Разом з тим, як вбачається з умов укладеного сторонами договору (додатку № 1), при визначенні базової ціни товару було враховано тариф на передачу електричної енергії, передбачений постановою НКРЕКП від 09.12.2020 №2353, натомість не враховано тариф на розподіл електричної енергії, передбачений постановою НКРЕКП від 09.12.2020 №2381.

Вказане свідчить про те, що ТОВ "Хмельницькенергозбут" було враховано найбільш вигідні для нього постанови НКРЕКП, якими передбачені найбільш низькі тарифи на передачу та розподіл електричної енергії, для того, щоб запропонувати найнижчу ціну, тобто відповідач 1 під час участі у відкритих торгах, ігноруючи принцип добросовісної конкуренції, занизив ціну на електроенергію з метою отримання перемоги у торгах, а в подальшому безпідставно підвищив ціну.

Отже, з урахуванням вищенаведеного у сукупності, беручи до уваги невідповідність додаткової угоди №2 від 29.01.2021, зокрема вимогам п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", остання відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсною.

Також прокурор, посилаючись на порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", просить визнати недійсною додаткову угоду №3 від 12.02.2021, якою внесено зміни до договору, у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед".

Так, у додатковій угоді № 3 від 12.02.2021 зазначено, що у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) у II декаді січня 2021 на 34,54% в порівнянні з І декадою січня 2021 та склала 1,58464 грн/Мвт*год без ПДВ, інформація підтверджена довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 27.01.2021 №22-05/60, сторони, за взаємною згодою, вирішили додаток №1 до договору №20900056 від 14 січня 2021 року викласти в новій редакції. У п.3 вказаної угоди зазначено, що вона розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.01.2021 і діє до 31.12.2021.

Відповідно до додатку №1 в редакції додаткової угоди № 3 від 12.02.2021 "Комерційна пропозиція постачальника" очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2021 рік становить 170500 кВт*год. Загальна вартість договору з ПДВ 20% становить 613800 грн. Базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу та тарифом на розподіл електричної енергії становить 3,00 грн/кВт*год, яка включає ціну товару без ПДВ та без тарифу на передачу та тарифу на розподіл - 1,58464 грн, тариф на передачу (без ПДВ) - 0,29393 грн, тариф на розподіл (без ПДВ) - 1,12143 грн.

Суд зазначає, що за умовами п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, чинній на момент укладення додаткової угоди до договору №3 від 12.02.2021, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 висловив правову позицію, що закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

При цьому у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст.652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. В іншому випадку не досягається мета вищевказаного Закону, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22,

Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2022 у справі 924/674/21, від 19.07.2022 у справі № 927/568/21, від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 13.04.2023 у справі №908/653/22).

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища після підписання договору та до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі.

Тобто, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.

При цьому, існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами, та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Разом з тим, виключно коливання цін на ринку не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.

Суд звертає увагу на те, що постачальнику необхідно не лише довести підвищення ціни на товар на ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі, він також повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також повинен довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/366/22, від 23.11.2023 у справі №917/1009/22).

На підтвердження коливання ціни товару на ринку та наявності підстав для укладення додаткової угоди № 3 від 12.02.2021 відповідач 1 надав довідку Хмельницької торгово - промислової палати від 27.01.2021 №22-05/60, у якій зазначено середньозважену ціну на ринку "на добу наперед" (РДН) для ОЕС України за першу декаду січня 2021 року (з 01.01.2021 по 10.01.2021) - 1149,41 грн/Мвт*год без ПДВ, за другу декаду січня 2021 року (з 11.01.2021 по 20.01.2021) - 1546,47 грн/Мвт*год без ПДВ.

Однак, вказаний доказ містить інформацію про середньозважені ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) на ОЕС України у певний період, проте не відображає інформації саме про факт коливання цін у порівняні з моментом укладення договору та моментом звернення постачальника з пропозиціями внести зміни до договору в частині збільшення ціни на одиницю товару або між датами укладення спірних правочинів чи застосування нової ціни. Тому зазначена довідка не може бути належним доказом наявності підстав для внесення змін до договору.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності підстав для укладення вищевказаної угоди матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідачем 1 документально не підтверджено наявності підстав для укладення додаткової угоди № 3 від 12.02.2021 до договору №20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021, якою внесено зміни до договору, у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед".

Також суд приймає до уваги, що оскільки додаткова угода № 2 від 29.01.2021 була укладена з порушенням ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підлягає визнанню недійсною, то в силу приписів ст. 216 ЦК України остання не створює юридичних наслідків. Тому при наданні оцінки змісту додаткової угоди №3 від 12.02.2021 на предмет її відповідності вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відсоткове співвідношення збільшення ціни за даними угодами слід обчислювати від базової ціни товару, визначеної у договорі (комерційній пропозиції).

Так, додатковою угодою №3 від 12.02.2021 було викладено в новій редакції додаток "Комерційну пропозицію" та передбачено, що базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу електричної енергії та тарифом на розподіл електричної енергії становить 3,0 грн/кВт*год без ПДВ, в той час як згідно з умовами договору базова ціна товару становила 2,50 грн/кВт*год без ПДВ.

Таким чином, на підставі додаткової угоди № 3 від 12.02.2021 ціна за одиницю товару була збільшена на 20%, що перевищує встановлений законом максимальний ліміт щодо зміни ціни (10%), а отже суперечить приписам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та є підставою для визнання недійсною вказаної угоди.

Внаслідок укладення між сторонами додаткової угоди № 3 від 12.02.2021 обсяг поставки значно зменшився з 327000 кВт*год до 170500 кВт*год.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки. При цьому, така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір.

Отже, відповідач 2 мав беззаперечне право на отримання електричної енергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, однак без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції ТОВ "Хмельницькенергозбут" про збільшення ціни підписав додаткові угоди, внаслідок чого ціна за одиницю товару значно збільшилася. Така поведінка сторін призвела до повного нівелювання результатів відкритих торгів.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

В ході судового розгляду відповідач не подав, а матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності законних підстав для укладення додаткових угод №2 від 29.01.2021 та №3 від 12.02.2021. Суд встановив, що при укладенні вказаних додаткових угод до договору № 20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 були порушені приписи ст. 5, ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а також норми ч. 3 ст. 632 ЦК України та п. 4 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", оскільки збільшення ціни товару відбувалось після здійснення фактичного постачання електричної енергії.

Отже, сторонами не підтверджено законності дій щодо зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Отже, встановлюючи наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання додаткових угод недійсними на момент їх укладення, суд констатує, що оспорювані додаткові угоди суперечать ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", принципам максимальної економії, ефективності та пропорційності закупівель, встановлених ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", та доходить до висновку про наявність підстав для визнання їх недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо позовних вимог прокурора про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 03.03.2021,то суд зазначає наступне.

При зверненні до суду із позовом прокурор надав копію додаткової угоди № 1 від 03.03.2021, яка за своїм змістом є тотожною із наданою відповідачем додатковою угодою № 4 від 03.03.2021.

У вказаній угоді зазначено, що зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в лютому 2021р. - 1635,42 грн./Мвт*год в порівнянні з січнем 2021р. - 1462,52 грн./Мвт*год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 02.03.2021 №22-05/152, сторони, за взаємною згодою, вирішили додаток №1 до договору № 20900056 від 14.01.2021 викласти в новій редакції. Вказано, що даний додаток є невід`ємною частиною додаткової угоди та договору. Згідно з п. 3 додаткової угоди від 03.03.2021 вона розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.01.2021 і діє до 31.12.2021.

Однак, як встановлено судом, додаток № 1 в редакції додаткової угоди від 03.03.2021 між сторонами не підписувався, що підтверджується поясненнями представника відповідача 1 та не спростовано прокурором.

Будь-яких інших доказів (листів, тощо), з яких можливо б було встановити, що саме на підставі додаткової угоди, укладеної 03.03.2021, була змінена базова ціна електричної енергії, визначена в додатку №1 до договору, матеріали справи не містять.

Також суд враховує, що у п. 5.9 договору сторони передбачили, що зміна ціни за одиницю товару, згідно п.п. 5.6-5.7 договору (зокрема, у разі зміни середньозваженої ціни на ринку на добу на перед) здійснюється в письмовій формі, шляхом підписання сторонами акту приймання - передачі електричної енергії згідно з п.5.14 договору.

Сторони домовились, що зміна ціни за одиницю товару згідно з підставами наведеними в п.п.5.6.-.5.7. договору здійснюється в письмовій формі шляхом погодження та підписання сторонами згідно з вимогами договору відповідного акту приймання передачі товару, що підтверджує поставку партії товару. Датою внесення змін до договору в частині зміни ціни за одиницю товару відповідно до умов договору є дата погодження та підписання обома сторонами відповідного акту приймання передачі на партію товару. Наведений порядок внесення змін до договору є для сторін належним, допустимим та прийнятним щодо зміни ціни за договором (підп. 5.9.2 договору).

В судовому засіданні та у відзиві на позов представник відповідача 1 зазначив, що зміна ціни за одиницю товару здійснювалась сторонами шляхом підписання актів приймання-передачі, в тому числі акту від 28.02.2021 на суму 96445,02 грн за 25380 кВт*год, від 31.03.2021 на суму 27505,04 грн за 7964 кВт*год.

Враховуючи усе вищевикладене, долучена до матеріалів справи додаткова угода від 03.03.2021 не може вважатись належним доказом погодження між сторонами змін щодо ціни за одиницю товару.

Таким чином, суд не встановив будь-яких порушень вимог чинного законодавства України при укладенні вказаної додаткової угоди, а також порушень інтересів держави, в зв`язку з її підписанням.

Зважаючи на усе вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсною додаткової угоди, укладеної 03.03.2021 до договору № 20900056 від 14.01.2021.

Також у позовній заяві прокурор просить стягнути з відповідача 1 кошти в сумі 155168,21 грн, перераховані за товар, який не був отриманий відповідно до умов договору.

При цьому суд приймає до уваги, що хоча у описовій частині позовної заяви прокурор при проведенні розрахунку визначив суму 155185,21 грн. Однак у прохальній частині позовної заяви просив стягнути саме 155168,21 грн, що є правом прокурора.

Тому відповідно до ст.14, ч. 2 ст. 237 ГПК України розгляд зазначеної позовної вимоги здійснюється судом в межах заявлених прокурором позовних вимог, а саме щодо стягнення 155168,21 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема про постачання електричної енергії споживачу.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

За приписами ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений відповідачу 2, врегульований нормами Глави 54 ЦК України "Купівля-продаж". Правова позиція щодо застосування наведених правових норм у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Суд встановив, що відповідно до наявних в матеріалах справи актів приймання - передавання товарної продукції, відповідач 1 поставив, а відповідач 2 спожив 137009 кВт*год електричної енергії на суму 566213,32 грн.

Згідно з наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями відповідач 2 сплатив відповідачу за спожиту електричну енергію кошти в загальній сумі 566212,21 грн, а також в рахунок оплати було враховано сальдо (переплату) в сумі 1,11 грн, яке існувало у відповідача 2 станом на 01.01.2021, що підтверджується поясненнями відповідача 1. Тобто відповідач в повному обсязі розрахувався за отриману електричну енергію на суму 566213,32 грн.

Суд зазначає, що у п. 5.5 договору сторони домовились, що фактична ціна поставки товару визначається щомісяця (розрахунковий період) та змінюється порівняно з базовою ціною шляхом внесення змін до цього договору у письмовій формі, а саме шляхом підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі товару згідно п. 5.14 договору.

У п. 5.14 договору передбачено, що ціна за одиницю товару в рахунку, виставленому за цим пунктом та в акті приймання-передачі товару у відповідному розрахунковому періоді, визначається в порядку визначеному п.п. 5.6-5.7 договору.

За умовами п. 5.6 договору на виконання п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовились, що зміна ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється виходячи з коливання ціни на ринку товару, а саме, зміни середньозваженої ціни на ринку на добу на перед (РДН).

Зміна ціни за одиницю товару відбувається з дотриманням усіх наступник умов: один раз на місяць після завершення розрахункового періоду; з дотриманням формули, передбаченої п.5.6.2 договору; не більше, ніж на 10% від базової ціни за одиницю товару (п. 5.6.1 договору).

У п.п. 5.6.2 договору вказана формула для визначення ціни за одиницю товару за відповідний розрахунковий період, виходячи з коливання ціни електричної енергії на ринку.

Керуючись вищевказаними положеннями договору, сторони щомісячно у актах приймання-передавання вказували фактичну ціну поставки електричної енергії, яка значно перевищувала ціну, визначену договором № 20900056 від 14.01.2021(більше, ніж на 10%). При цьому матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження коливання ціни електричної енергії на ринку у вказаний період та наявності підстав для зміни ціни за одиницю товару, оскільки надані відповідачем 1 довідки Хмельницької торгово - промислової палати не відображають інформації про факт коливання цін між датами укладення актів приймання-передачі чи застосування нової ціни.

За таких обставин суд вважає, що ціна, вказана у актах приймання-передачі за спожиту електричну енергію була визначена сторонами з порушенням ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.п.5.6, 5.6.1, 5.6.2 договору, тому не може бути застосована судом при визначені вартості фактично спожитої електричної енергії.

У даному випадку зважаючи на недійсність оспорюваних додаткових угод №2 від 29.01.2021 та №3 від 12.02.2021 щодо зміни ціни, та приписи ч. 1 ст.216 ЦК України, зобов`язання сторін регулюються умовами договору №20900056 від 14.01.2021. Відповідно до договору, базова ціна товару (без ПДВ) з тарифом на передачу становить 2,50 грн без ПДВ за 1 кВт*год, яка має застосовуватись для визначення вартості спожитої відповідачем 2 електричної енергії за оспорюваний період.

Таким чином, за 137009 кВт*год отриманої відповідачем 2 електричної енергії, останній зобов`язаний був сплатити відповідачу 1 кошти в сумі 411027,00 грн (137009 кВт/год * 2,50 грн + 20% ПДВ).

З огляду на викладене, відповідач отримав кошти у сумі 155186,32 грн (566213,32 - 411027,00) за товар, однак не здійснив поставку останнього.

Велика Палата Верховного Суду у п. 56 постанови від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 звернула увагу, що вимоги особи, яка в судовому порядку домагається застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину. Інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу. Якщо повернення майна відчужувачу не відновлює права позивача, то суд може застосувати іншій ефективний спосіб захисту порушеного права в межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на заявлену прокурором до стягнення суму, а також враховуючи, що фінансування закупівлі електроенергії відбувалось за рахунок коштів Державного бюджету України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1 на користь позивача кошти в розмірі 155168,21 грн.

Висновок суду про стягнення коштів за товар, який так і не був поставлений за договором, на підставі ст. 670 ЦК України відповідає правовій позиції, якої стало та послідовно дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 16.02.2023 у справі №903/366/22, від 13.04.2023 у справі №908/653/22, які прийняті за наслідками розгляду спору щодо дотримання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при виконанні сторонами договору постачання електроенергії.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України розподіляються наступним чином:

- за вимогами про визнання недійсними додаткових угод №2 від 29.01.2021 та №3 від 12.02.2021 покладаються на відповідачів у рівних частинах, у сумі 2684,00 грн на кожного, оскільки оспорювані додаткові угоди були підписані внаслідок неправомірних дій обох відповідачів в однаковій мірі;

- за вимогою про визнання недійсною додаткової угоди від 03.03.2021 покладаються на прокурора, в зв`язку з відмовою у її задоволенні;

- за вимогою про стягнення 155168,21 грн покладаються на відповідача 1, в зв`язку із задоволенням вказаної позовної вимоги.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов керівника Кам`янець - Подільської окружної прокуратури м. Кам`янець - Подільський Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Міністерства освіти і науки України м. Київ до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" м. Хмельницький, 2. Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" в особі Відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет" смт Нова Ушиця Кам`янець - Подільського району Хмельницької області про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 155168,21 грн задовольнити частково.

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 29.01.2021 до договору №20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Новоушицьким коледжем Подільського державного аграрно-технічного університету.

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 12.02.2021 до договору №20900056 про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Новоушицьким коледжем Подільського державного аграрно-технічного університету, якою внесено зміни до договору, у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (м.Хмельницький, вул.Свободи, буд. 57/2, код 42035266) на користь Міністерства освіти і науки України (м.Київ, проспект Берестейський, буд. 10, код 38621185) кошти в розмірі 155168,21 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч сто шістдесят вісім гривень 21 коп.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (м.Хмельницький, вул.Свободи, буд. 57/2, код 42035266) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м.Хмельницький, провулок Військоматський, 3, код 02911102) 5368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Стягнути з Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" в особі Відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський р-н, смт Нова Ушиця, вул.Подільська, буд. 34, код ВП 34114840) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м.Хмельницький, провулок Військоматський, 3, код 02911102) 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 03.05.2024.

Суддя Л.О. Субботіна

Рішення надсилається учасникам процесу до електронних кабінетів, Хмельницькій обласній прокуратурі на електронну адресу: , а також Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" на електронну адресу: