ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

м.Чернівці

30 квітня 2024 року Справа № 926/1162/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик Світлана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за вх.№1162 від 26.04.2024 року

За позовом Товариства з обмеженою відповідачльністю "Місто Естейт" (49041, м.Дніпро, просп.Праці, 2-Т)

До відповідача Фізичної особи-підприємця Молдована Олега Анатолійовича ( АДРЕСА_1 )

Про стягнення заборгованості в сумі 74244,19 грн

Представники сторін не викликались

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідачльністю "Місто Естейт" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Молдована Олега Анатолійовича про стягнення заборгованості за договором оренди №9-1 від 01.01.2023 року в сумі 74244,19 грн.

26.04.2024 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано матеріали позовної заяви за вх.№1162.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2024 року позовну заяву передано судді Гушилик С.М.

Як визначено статтею 2 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч.3 ст.2, ч.3 ст.13, ч.1 ст.14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч.2 ст.14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами, господарський суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України, в позовні заяві повинно міститися зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Також, у позовній заяві повинно міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та додано докази, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3 ст.162 ГПК України).

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява має містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно приписів ч.1 ст.14, ч.1 ст.73, ч.4 ст.74, ст.91, ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Проте, останнім до позовної заяви не подано обґрунтування позовних вимог та його розрахунок.

Також, позивач у своїй позовній заяві не зазначає про сплату судового збору та не надає виписку про його зарахування, що є порушенням п.2 ч.1. ст.164 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позову немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позову майнового характеру, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік", з 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду із даною позовною заявою, повинен сплатити судовий збір, не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахування розміру заявлених позивачем вимог, розмір судового збору, що підлягає сплаті складає 3028,00 грн. Проте, позивач не надав доказів сплати судового збору у порядку і розмірі встановленого законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто Естейт" не може бути призначена до розгляду та підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, який відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача, що якщо усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (ч.3 ст. 174, ч. 3 ст. 12 ГПК України).

У випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто Естейт" до Фізичної особи-підприємця Молдована Олега Анатолійовича про стягнення заборгованості в сумі 74244,19 грн залишити без руху.

2.Позивачу надати:

платіжне доручення про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі;

- обґрунтування позовних вимог;

- розрахунок позовних вимог.

3.Встановити позивачу строк у 7 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення позивачем зазначених недоліків.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя Гушилик С.М