ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2024 р. Справа№910/15235/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 24.04.2024

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V."

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024

у справі №910/15235/23 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V."

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про визнання незаконними та скасування рішення та повідомлення, державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." (далі - позивач) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - відповідач) про:

- визнання незаконним та скасування рішення "Про визнання нечинними рішень акціонерів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" та заміну членів Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" від 07.07.2023, оформлене наказом директора відповідача ОСОБА_2 від 07.07.2023 № 355;

- визнання незаконним та скасування повідомлення відповідача про заміну членів Наглядової ради - представників акціонерів від 07.07.2023 №01/01-02/01-3981.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням ч. 1 ст. 5 та п. 24-26 ч. 2 ст. 39 Закону України «Про акціонерні товариства» та ст. 1029 ЦК України, а також порушують права позивача, як акціонера Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння".

Ухвалою від 02.10.2023 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/15235/23.

13.02.2024 позивач подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, в якій просив суд першої інстанції вжити заходи забезпечення позову, шляхом: заборони Центральному депозитарію (Публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ") до набрання законної сили рішенням суду в справі № 910/15235/23 укладати договір про надання послуг щодо направлення повідомлень або іншої інформації через депозитарну систему України для проведення загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"; укладати договір про надання послуг із проведення дистанційних загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", у тому числі, але не виключно, шляхом приєднання до запропонованого Центральним депозитарієм договору в цілому відповідно до Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України; вчиняти депозитарні операції по емітенту - Приватному акціонерному товариству "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

- заборони Державній установі "АГЕНТСТВО З РОЗВИТКУ ІНФРАСТРУКТУРИ ФОНДОВОГО РИНКУ УКРАЇНИ" розміщувати будь-які повідомлення та інформацію, що стосуються проведення позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" у базі даних;

- заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (у тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, іншим суб`єктам державної реєстрації, проводити (вчиняти) державну реєстрацію змін до відомостей про Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань..

Заява про забезпечення позову обґрунтована необхідністю вжиття заходів забезпечення позову, оскільки предметом спору у даній справі є оскарження рішення та повідомлення, що призвели до незаконної зміни складу Наглядової ради ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ», прийняття незаконним складом Наглядової ради ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» рішення про скликання та проведення позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» зумовлює настання негативних наслідків, що призводить до порушення прав та законних інтересів як позивача так і інших акціонерів та унеможливить ефективний захист прав та законних інтересів Позивача та інших акціонерів ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ».

Наголошено, що 26.01.2024 Наглядовою радою Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" прийнято рішення про скликання і дистанційне проведення позачергових Загальних Зборів акціонерів цієї юридичної особи, затверджене протоколом засідання Наглядової ради від 26.01.2024 №1/2024. Дата проведення Загальних зборів (дата завершення голосування) 11.03.2024. До порядку денного дистанційних Загальних Зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" включено, зокрема питання 3 та питання 4 та відповідні проекти рішень, які стосуються припинення повноважень Голови та членів Правління Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", і, відповідно, обрання нового Голови і членів Правління.

На думку позивача, дані обставини свідчать про наявність достатніх процесуальних підстав, передбачених ст. 136 ГПК України для забезпечення позову у даній справі, а невжиття заходів забезпечення позову, на переконання заявника, матиме у подальшому наслідком скасування усіх прийнятих за результатами проведення позачергових дистанційних Загальних Зборів рішень щодо припинення повноважень попереднього складу Правління Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", призначення нового складу Правління Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", а також виникнення необхідності повторних зверненнях до суду з новими позовами.

14.02.2024 позивач подав до суду першої інстанції уточнену заяву про забезпечення позову, в якій просив суд першої інстанції вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

1) заборони Центральному депозитарію (Публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ") до набрання законної сили рішенням суду в справі №910/15235/23:

- укладати договір про надання послуг щодо направлення повідомлень або іншої інформації через депозитарну систему України для проведення загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

- виконувати договір про надання послуг щодо направлення повідомлень або іншої інформації через депозитарну систему України для проведення загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

- укладати договір про надання послуг із проведення дистанційних загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

- виконувати договір про надання послуг із проведення дистанційних загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

- вчиняти депозитарні операції по емітенту - Приватному акціонерному товариству "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

2) заборони депозитарним установам ТОВ "СОЛІД ДНІПРО", ТОВ "КОМЕКС ЦІННІ ПАПЕРИ", АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", ТОВ "БЮРО ІНВЕСТИЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ" та ТОВ "НОВАВЕСТ":

- надсилати Центральному депозитарію (Публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ") бюлетені для голосування по питаннях порядку денного позачергових загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

- отримувати бюлетені для голосування по питаннях порядку денного позачергових загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

- надавати Центральному депозитарію (Публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ") інформацію про цінні папери Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" для складання переліку акціонерів, які мають право на участь у позачергових загальних зборах Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

3) заборони Державній установі "АГЕНТСТВО З РОЗВИТКУ ІНФРАСТРУКТУРИ ФОНДОВОГО РИНКУ УКРАЇНИ" розміщувати повідомлення та інформацію, що стосуються проведення позачергових загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" у базі даних;

4) заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (у тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, іншим суб`єктам державної реєстрації, проводити (вчиняти) державну реєстрацію змін до відомостей про Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 відмовлено у задоволенні заяви Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." від 13.02.2024 про забезпечення позову.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України), оскільки у заяві про забезпечення вимоги Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." про заборону Центральному депозитарію укладати та виконувати договори про надання послуг щодо направлення повідомлень або іншої інформації через депозитарну систему України та послуг із проведення дистанційних загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"; про заборону визначеним позивачем депозитарним установам отримувати та надсилати Центральному депозитарію (Публічному акціонерному товариству "НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ") бюлетені для голосування по питаннях порядку денного позачергових загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", а також надавати Центральному депозитарію інформацію про цінні папери Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" для складання переліку акціонерів, які мають право на участь у позачергових загальних зборах; про заборону Державній установі "АГЕНТСТВО З РОЗВИТКУ ІНФРАСТРУКТУРИ ФОНДОВОГО РИНКУ УКРАЇНИ" розміщувати повідомлення та інформацію, що стосуються проведення позачергових загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" у базі даних, зводяться до заборони проводити загальні збори акціонерів (учасників) Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" та приймати ними рішення, що прямо заборонено частиною 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції також звернув увагу на недопустимість заборони третім особам вчиняти певні дії (фактично будь-які депозитарні операції по емітенту - Приватному акціонерному товариству "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" та будь-яку державну реєстрацію змін до відомостей про цю юридичну особу) без точного визначення, які саме дії забороняється вчиняти таким особам, оскільки викладені у заяві про забезпечення позову вимоги повинні бути адекватними, співмірними із заявленими позивачем вимогами, а також перебувати у безпосередньому зв`язку з предметом спору, чого Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." доведено не було.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 про відмову у забезпеченні позову у справі №910/15235/23 та прийняти нове рішення, яким заяву позивача про забезпечення позову задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, вказує, що судом не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, оскільки співмірність з предметом позову і адекватність запропонованих заходів забезпечення позову полягає у тому, що вжиття судом першої інстанції запропонованих заявником заходів забезпечення позову зупинить подальші дії та прийняття відповідних рішень незаконно сформованою Наглядовою радою ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» в рамках скликання та проведення позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» та, у свою чергу, до моменту прийняття судом рішення у даній справі є ефективним засобом захисту прав та законних інтересів заявника та інших акціонерів від результатів неправомірно скликаних та проведених за ініціативою незаконно сформованої Наглядової радою ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІНЯ» позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «ВК «УКРНА ФТОБУРІННЯ».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2024 апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Північний апеляційний господарський суд своєю ухвалою від 29.02.2024 витребував з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15235/23. Відклав розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23.

Матеріали справи №910/15235/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 21.03.2024.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 26.03.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23; розгляд апеляційної скарги призначив на 23.04.2024 о 13 год. 15 хв.

28.03.2024 відповідачем через підсистему "Електронний суд" сформовано та подано до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач наголошує, що всупереч вимог пункту 5 частини другої статті 258 ГПК України, скаржник не зазначає, яким саме фактичним обставинам справи не відповідають такі висновки суду першої інстанції, і так само не зазначає, у чому саме полягає неправильність установлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, на підставі яких суд першої інстанції дійшов неправильних висновків. На думку відповідача, скаржник наводить усі ті ж безпідставні та неґрунтовні міркування, пояснення і аргументи, що вже були викладені в його заяві про забезпечення позову.

Також відповідач здійснивши аналіз дій адвоката Катрука Євгена Анатолійовича дійшов висновку, що справжньою метою, якої він та Компанія JKX Ukraїne B.V. намагаються досягти своїм зверненням до апеляційного суду із завідомо безпідставною апеляційною скаргою, є виключно затягування розгляду справи, що має бути визнане апеляційним судом зловживанням процесуальними правами. Відповідач просить суд апеляційної інстанції подання адвокатом Катруком Євгеном Анатолійовичем в інтересах Приватної компанії з обмеженою відповідальністю JKX Ukraїne B.V. апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 визнати зловживанням процесуальними правами та стягнути з Катрука Євгена Анатолійовича в дохід державного бюджету штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами.

15.04.2024 Приватним акціонерним товариством «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» через підсистему "Електронний суд" сформовано та подано до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, за яким просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 залишити без змін, посилаючись на правильний висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки вимоги позивача викладені у заяві зводяться до заборони здійснення послідовних дій в процесі проведення загальних зборів акціонерів ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», відповідно, задоволення такої заяви зробить неможливим проведення зборів та прийняття ними відповідних рішень, що прямо заборонено п. 1 частини 5 статті 137 ГПК України.

При цьому ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння» звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що такі вимоги заяви у жодній мірі не стосуються предмету спору та не спрямовані на захист чи відновлення будь-яких прав позивача.

Крім того, ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння» зазначає, що подією, яка безпосередньо вплинула на права та обов`язки позивача у даній справі був саме факт накладення арешту ухвалою суду в межах кримінального провадження.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 у зв`язку із перебуванням суддів Євсікова О.О. та Корсака В.А., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/15235/23 між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 справу №910/15235/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 23.04.2024 прийняв до свого провадження апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

В судовому засіданні 23.04.2024 виникла необхідність оголосити перерву до 24.04.2024 на 12 год. 00 хв.

Представник позивача у судовому засіданні 24.04.2024 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

24.04.2024 представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 залишити без змін.

24.04.2024 представник Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 залишити без змін.

Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів свого представника в судове засідання 24.04.2024 не направило, про причини неявки суд не повідомило, про час та місце розгляду заяви повідомлене належним чином згідно з вимогами статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзивів на неї, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову одночасно.

Згідно зі статтею 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У разі, коли позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і ускладненням чи унеможливленням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.12.2021 у справі №927/481/21.

Верховний Суд у справі №910/9855/20 констатував, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання незаконним та скасування рішення "Про визнання нечинними рішень акціонерів Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" та заміну членів Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" від 07.07.2023, оформлене наказом директора відповідача ОСОБА_2 від 07.07.2023 №355; визнання незаконним та скасування повідомлення відповідача про заміну членів Наглядової ради - представників акціонерів від 07.07.2023 №01/01-02/01-3981.

Оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення позову у разі їх задоволення можуть вчинити негативний вплив на діяльність Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" в цілому, блокувати його діяльність, оскільки саме виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства та діє від імені товариства у межах, встановлених статутом товариства і законом.

До того ж, такий спосіб забезпечення позову не перебуває у безпосередньому зв`язку зі спором, що розглядається, та призводить до невиправданого обмеження прав товариства, його учасників, які не є відповідачами.

Викладені у заяві про забезпечення позову вимоги зводяться до заборони проводити загальні збори акціонерів (учасників) Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" та приймати ними рішення, що прямо заборонено частиною 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в заяві про забезпечення позову Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." не вказано про заборону приймати загальними зборами акціонерів (учасників) Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" конкретні рішення, які прямо стосуються предмета спору, та мають бути чітко зазначені судом у відповідній ухвалі, як того вимагає пункт 1 частини 5 статті 157 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити із законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського кодексу України). Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.08.2018 у справі №907/835/17.

Крім того, в заяві про забезпечення позову не вказано обґрунтованих припущень, як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить суд визнати зловживанням процесуальними правами подання адвокатом Катруком Євгеном Анатолійовичем в інтересах Приватної компанії з обмеженою відповідальністю JKX Ukraїne B.V. апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 та стягнути з Катрука Євгена Анатолійовича в дохід державного бюджету штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами.

Частиною 2 статті 43 ГПК України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99).

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").

Подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 не є зловживання правами, оскільки пунктом 4 частини 1 статті 255 ГПК України передбачено право на оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову, а отже клопотання відповідача про визнання зловживанням процесуальними правами подання адвокатом Катруком Євгеном Анатолійовичем в інтересах Приватної компанії з обмеженою відповідальністю JKX Ukraїne B.V. апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 та стягнення з Катрука Євгена Анатолійовича в дохід державного бюджету штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами задоволенню не підлягає.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Побідна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18.

Згідно із частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 ГПК України).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Згідно із частиною 1 статті 271 ГПК апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до приписів статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №910/15235/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Приватну компанію з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V.".

4. Матеріали справи №910/15235/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано суддями 29.04.2024.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська