РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2024Справа № 910/18037/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/18037/23

За позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Іллінецьке лісове господарство»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбофікс»

про стягнення 36408,95 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Іллінецьке лісове господарство» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбофікс» (далі - відповідач) про стягнення 36408,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу необробленої деревини №1845 від 28.08.2021, не в повному обсязі розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 36408,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/18037/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.12.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01014, м. Київ, вул. Соловцова Миколи, буд. 2, офіс 38.

Втім, ухвала суду була повернута органом поштового зв`язку без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається днем вручення відповідачу ухвали суду в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

За змістом частини 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 19.12.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Разом з цим, у відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім, відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021 року між Державним підприємством «Іллінецьке лісове господарство» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карбофікс» (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №1845 (далі - договір), умовами пункту 1.1 якого встановлено, що за результатами проведення електронного аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі ІV кварталу 2021 року, які відбулися 28 серпня 2021 р., продавець передає у власність на умовах франко-склад продавця (франко - нижній, франко - верхній, франко - проміжний) необроблену деревину, (надалі - товар), / лоти №№ 320,326/, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Пунктами 1.2 та 1.3 договору встановлено, що згідно чинного законодавства України та регламенту біржі продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки. Право власності на майно переходить до покупця з моменту повної оплати продавцю вартості купленого на аукціонах товару та підписання товарно-транспортної накладної на необроблену деревину.

Згідно пункту 2.1 договору по якості необроблена деревина відповідає національним стандартам України, а саме: ТУУ 16.1-2:2018; ТУУ 16.1-3:2018; ТУУ 16.1-4:2018; ТУУ 16.1-5:2018.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 договору, асортимент: 1 група деревина дров`яна НП Граб звичайний / CARP - 2 -> - 100 куб.м. /лоти №№320/. Асортимент: деревина дров`яна ПВ тл / HARD - 5-> - 100 куб.м/ /лоти №№326/. При взаємній згоді сторін можливе збільшення або зменшення кількості кожного сортименту в межах загального об`єму лоту. Ціна за кубометр кожного докупленого сортименту повинна відповідати, вказаній в п. 4.1 цього договору. Взаємною згодою по ціні об`єму є підписана продавцем та покупцем товарно-транспортна накладна.

За умовами пункту 4.1 договору ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб.м на умовах франко-склад (франко - нижній, франко - верхній, франко - проміжний) продавця згідно аукціонного свідоцтва про результати проведення електронного аукціону із продажу ресурсів ІV кварталу 2021 року необробленої деревини складає: 1 група деревина дров`яна НП Граб звичайний / CARP - 2 ->, лот №320, кількість - 100 куб.м., діаметр - 2 -> см, довжина - 1,0-1,9 м, умови поставки - верхній склад, ціна за куб.м. в тому числі ПДВ складає 1220,80 грн; деревина дров`яна ПВ тл / HARD - 5 ->, лот №326, кількість - 100 куб.м., діаметр - 5-> см, довжина - 2,0-4,00 м, умови поставки - верхній склад, ціна за куб.м. в тому числі ПДВ складає 1188,00 грн.

Загальна сума договору складає 240880,00 грн (двісті сорок тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок) в т.ч. ПДВ (пункт 4.2 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору поставка товару по даному договору здійснюється згідно щомісячного графіку, який є невід`ємною частиною даного договору, на умовах франко-склад продавця (додаток №1).

Пунктом 5.4 договору передбачено, що кожна поставка має бути забезпечена таким комплектом документів: товарно-транспортна (залізнична) накладна; рахунок-фактура; податкова накладна та специфікація.

Згідно пункту 6.1 договору прийом-передача товару здійснюється на складі продавця за умови франко-склад продавця: за якістю - у відповідності з нормами відповідних національних стандартів України та інших умов згідно законодавства України; за кількістю - у відповідності з товарно-транспортними чи залізничними накладними та специфікаціями до них з підписами уповноважених осіб.

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної (пункт 6.3 договору).

За умовами пункту 6.4 договору в разі, якщо при прийманні-передачі товару покупець виявить неякісний товар, розходження по кількості товару між фактично наявними і зазначеним в товаросупровідних документах обсягам, складається Акт зі підписами представників обох сторін в двох екземплярах по одному для кожної зі сторін.

Відповідно до пункту 7.1 договору платіж (у розмірі 100%) здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури протягом 5-ти календарних днів з дати пред`явлення рахунку до оплати (за домовленістю сторін можливі інші терміни оплати).

Договір вважається укладеним з моменту його підписання та набирає чинності з першого числа кварталу і діє до кінця кварталу на який він укладений. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за виконання в повному обсязі всіх зобов`язань, взятих на себе під час дії договору, та від його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункт 12.1 та 12.3 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов даного договору, позивачем було поставлено відповідачу узгоджений товар на загальну суму 130413,92 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними (ТТН-ліс) №951114 від 02.11.2021 на суму 6885,29 грн, №951112 від 02.11.2021 на суму 6836,45 грн, №555441 від 05.11.2021 на суму 7610,33 грн, №951169 від 24.11.2021 на суму 6836,45 грн, №951175 від 25.11.2021 на суму 6836,45 грн, №781587 від 29.11.2021 на суму 7166,02 грн, №781588 від 29.11.2021 на суму 7166,02 грн, №070141 від 30.11.2021 на суму 6836,45 грн, №070142 від 30.11.2021 на суму 6836,45 грн, №070149 від 30.11.2021 на суму 8798,28 грн, №070153 від 01.12.2021 на суму 9495,35 грн, №070164 від 02.12.2021 на суму 9400,13 грн, №070169 від 02.12.2021 на суму 9354,96 грн, №781591 від 03.12.2021 на суму 7907,33 грн, №070176 від 04.12.2021 на суму 6836,45 грн, №781593 від 06.12.2021 на суму 7857,43 грн та №781594 від 09.12.2021 на суму 7754,08 грн, які підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить і відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Позаяк, відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав частково, сплативши лише 94004,97 грн, що підтверджується заключною випискою по рахунку позивача за період з 25.11.2022 по 25.11.2022, у зв`язку з чим виник борг за отриману продукцію в сумі 36408,95 грн.

При цьому, відповідно до п. 1 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 року № 870 «Про припинення державного підприємства «Іллінецьке лісове господарство» та затвердження складу комісії з припинення» юридичну особу - Державне підприємство «Іллінецьке лісове господарство» (код згідно з ), припинено шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (код згідно з ), у зв`язку з чим правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Іллінецьке лісове господарство» є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (п. 8 вищевказаного наказу).

Згідно з передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 04.01.2023 року № 31, правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Іллінецьке лісове господарство» () після його припинення шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (філія «Іллінецьке лісове господарство») переходить до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (філія «Іллінецьке лісове господарство») .

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців був внесений запис про припинення Державного підприємства «Іллінецьке лісове господарство» .

Таким чином, ДП «Іллінецьке лісове господарство» припинено, а його правонаступником стало Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Іллінецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Згідно з п. 3.1. Положення про філію «Іллінецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», затвердженого наказом ДСГП «Ліси України» від 16.12.2022 року № 22, філія є відокремленим підрозділом підприємства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені підприємства та в його інтересах, здійснює делеговані підприємством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності підприємства.

Відповідно до п. 10.5.6. Положення про філію «Іллінецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України», затвердженого наказом ДСГП «Ліси України» від 16.12.2022 року № 22, підприємство делегує філії права представляти інтереси підприємства у судах, у тому числі в місцевих загальних судах, господарських та адміністративних судах, а також в міжнародних арбітражах у справах, пов`язаних з діяльністю філії; вести претензійну роботу; виступати позивачем, в тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених цим положенням, представляти інтереси в правоохоронних органах та бути представником потерпілого.

Позивач з метою повідомлення відповідача про заміну сторони правонаступником, за укладеним договором купівлі-продажу необробленої деревини №1845 від 28.08.2021, направив на адресу останнього лист №692 від 18.05.2023, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 19.05.2023 та поштовою накладною №561 від 19.05.2023.

31.07.2023 року позивач з метою досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача претензію №1256 від 28.07.2023 про сплату заборгованості в сумі 36408,95 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 31.07.2023 та поштовою накладною №785 від 19.05.2023, однак відповідач залишив претензію без задоволення та без відповіді, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до такого договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 7.1 договору платіж (у розмірі 100%) здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури протягом 5-ти календарних днів з дати пред`явлення рахунку до оплати (за домовленістю сторін можливі інші терміни оплати).

Втім, відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав лише частково, сплативши 94004,97 грн.

Тоді як, частина 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки обумовленого сторонами товару та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 36408,95 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Іллінецьке лісове господарство» .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 14, 73, 74, 76-80, 86, 129, 178, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Іллінецьке лісове господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбофікс» про стягнення 36408,95 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбофікс» (01014, м. Київ, вул. Соловцова Миколи, буд. 2, офіс 38; ідентифікаційний код 43205828) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9А; ідентифікаційний код 44768034) в особі філії «Іллінецьке лісове господарство» (22700, Вінницька обл., Вінницький р-н., м. Іллінці, пров. Студентський, буд. 1; ідентифікаційний код 45137509) основний борг у розмірі 36408 (тридцять шість тисяч чотириста вісім) грн 95 коп. та судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2024.

Суддя Т.В. Васильченко