ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 квітня 2024 рокуСправа № 912/1059/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Отліванова Сергія Віталійовича" з вимогами:

1. Визнати недійсними всі рішення загальних зборів фермерського господарства "Отліванов Сергій Віталійович", , оформлені протоколом б/н загальних зборів фермерського господарства ФГ "Отліванов Сергій Віталійович", , від 07.08.2018 року.

2. Визнати недійсною нову редакцію Статуту фермерського господарства "Отліванов Сергій Віталійович", затверджену рішенням загальних зборів фермерського господарства "Отліванов Сергій Віталійович", , оформленим протоколом б/н загальних зборів фермерського господарства ФГ "Отліванов Сергій Віталійович", , від 07.08.2018 року.

Ухвалою від 29.04.2024 господарський суд залишив позовну заяву без руху.

Разом з позовною заявою до суду подана заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить: Забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу; зміни та перерозподілу часток учасників (засновників); зміни складу учасників (засновників); зміни до установчих документів; зміни керівника; зміни фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності Фермерського господарства "ОТЛІВАНОВ СЕРГІЙ ВІТАЛІЙОВИЧ" ( АДРЕСА_1 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник зазначає, що ОСОБА_2 неправомірно отримав частку у розмірі 51 % у статутному капіталі Фермерського господарства "Отліванов Сергій Віталійович". Вказана обставини є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. В той же час, згідно із діючим статутом Фермерського господарства "ОТЛІВАНОВ СЕРГІЙ ВІТАЛІЙОВИЧ" ОСОБА_2 може одноосібно проводити загальні збори господарства, приймати рішення і, відповідно, вносити будь-які зміни в установчі документи господарства та змінювати склад засновників фермерського господарства.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення щодо ймовірності вчинення відповідних дій.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, зокрема, юридичних осіб регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон).

Частиною 1 ст. 4 вказаного Закону врегульовано, що державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; державної реєстрації за заявницьким принципом; єдності методології державної реєстрації; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону систему органів у сфері державної реєстрації становлять Міністерство юстиції України та інші суб`єкти державної реєстрації.

За ч. 3 ст. 5 Закону до повноважень інших суб`єктів державної реєстрації належить: забезпечення прийому документів, поданих для державної реєстрації, державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього, формування та зберігання реєстраційних справ; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно норм ст. 6 Закону реєстраційну дію проводить державний реєстратор.

За п. 31 ч. 2 ст. 9 Закону в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Відповідно до ч. 10 ст. 13 Закону державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Частиною 5 ст. 14 Закону визначено направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону передбачена така підстава для відмоли у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Судом враховується, що діюча редакція статуту фермерського господарства "Отліванов Сергій Віталійович" від 07.08.2018 передбачає, що засновники вносять частки до статутного капіталу та володіють частками у статутному капіталі Господарства у такому співвідношенні:

- ОСОБА_1 - 49 %, що у грошовому виразі складає 490,00 грн;

ОСОБА_2 - 51 %, що у грошовому виразі складає 510,00 грн (п. 6.11.2. Статуту).

Пунктом 6.12.1. Статуту передбачено, що головним органом управління Господарством є загальні збори засновників.

За п. 6.1.2.2. Загальні збори мають право приймати будь-які рішення зі Статутної діяльності Господарства.

Пункт 6.12.3. Статут передбачає, що збори вважаються правомочними, якщо на них присутні засновники Господарства, які сукупно володіють 50 % Статутного капіталу Господарства.

Згідно з п. 6.12.5. Рішення зборів оформляється протоколом, який підписується присутніми на зборах засновниками господарства. Протокол також може бути підписаний обраними головою та секретарем зборів.

Рішення на зборах вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість засновників, присутніх на зборах. При цьому один відсоток, яким володіє засновник Господарства у статутному капіталі рахується як один голос.

Суд погоджується з твердженням заявника, що спірна зареєстрована і чинна на час подання заяви про забезпечення позову редакція Статуту не передбачає порядку скликання загальних зборів засновників фермерського господарства, який би захищав інтереси засновника ОСОБА_1 , який володіє меншою часткою статутного капіталу фермерського господарства в 49 %.

Фактично діюча редакція Статуту дає можливість ОСОБА_2 повністю усунути позивача від вирішення будь-яких питань управління фермерським господарством, прийняття рішень, в тому числі передбачених п. 6.1.2.2 Статуту, як то внесення змін до Статуту Господарства, включення, виключення засновників та членів зі складу Господарства, призначення та звільнення Голови Господарства.

Натомість ОСОБА_2 володіє правом скликання як правомочних загальних зборів, так і фактично самостійного прийняття будь-яких рішень.

Господарський суд враховує, що предметом позову у даній справі є вимога про визнання недійсними рішення загальних зборів та недійсною редакцію Статуту Фермерського господарства "Отліванов Сергій Віталійович", якою передбачено розмір частки ОСОБА_2 у статутному капіталі господарства, що дає йому право на одноосібне проведення та прийняття рішень загальних зборів і внесення змін до установчих документів.

Господарський суд вважає, що у даному випадку наявні підстави для забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу; зміни та перерозподілу часток учасників (засновників); зміни складу учасників (засновників); зміни до установчих документів; зміни керівника; зміни фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності Фермерського господарства "Отліванов Сергій Віталійович".

За висновком суду, зазначене забезпечення не порушує прав та охоронюваних законом інтересів Фермерського господарства "Отліванов Сергій Віталійович" та ОСОБА_2 , в тому числі не перешкоджає здійсненню господарської діяльності господарства, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову ОСОБА_1 , а в разі задоволення такого позову сприятиме ефективному захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Враховуючи викладені вище обставини, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу; зміни та перерозподілу часток учасників (засновників); зміни складу учасників (засновників); зміни до установчих документів; зміни керівника; зміни фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності Фермерського господарства "ОТЛІВАНОВ СЕРГІЙ ВІТАЛІЙОВИЧ" ( АДРЕСА_1 ).

Стягувачем є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Боржником є: державні реєстратори прав на нерухоме майно та органи державної реєстрації прав.

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оригінал ухвали направити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Копію ухвали направити відповідачу через систему "Електронний суд".

Суддя М.С. Глушков