ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Справа № 915/1385/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Артьомові І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства "АГРОСТАР СІСТЕМС", вул. Сілікатна, 273, кв. 7, м. Миколаїв, 54058 ()

представник позивача: адвокат Когін А. В.

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача Державного підприємства "РАДГОСП "ВИНОГРАДНА ДОЛИНА", вул. Тополина, 3, с. Варюшине, Веселинівський район, Миколаївська область, 57047 ()

електронна пошта, зазначена в ЄДРЮОФОПГФ:

представник відповідача: адвокат Ксенжик К.В.

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

про стягнення коштів в сумі 3 894 788, 22 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Фермерське господарство "АГРОСТАР СІСТЕМС" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Державного підприємства "РАДГОСП "ВИНОГРАДНА ДОЛИНА" заборгованість, а саме: 2 811 881, 23 грн. - основного боргу; 55 005, 00 грн. - 3 % річних; 111 151, 75 грн. - інфляційного збільшення боргу; 916 750, 24 грн. - пені.

Позивач просить суд стягнути судові витрати.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.10.2023 відповідачу продовжено строк на подання відзиву. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 20.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 20.11.2023 витребувано у позивача докази та відкладено підготовче засідання на 12.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 16.01.2024.

Судове засідання у справі Господарського суду Миколаївської області № 915/1385/23, призначене на 16 січня 2024 року об 11:30 не відбулось, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання, зокрема, у період з 10:37 по 11:56 у Миколаївській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2024 призначено судове засідання по справі на 26.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 27.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2024 відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 14.04.2024.

Судове засідання у справі Господарського суду Миколаївської області № 915/1385/23, призначене на 14 березня 2024 року о 12:30 не відбулось, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання, зокрема, у період з 12:33 по 13:27 у Миколаївській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 призначено судове засідання на 28.03.2024.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Сторони явку повноважних представників в судове засідання 28.03.2024 не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в порядку ст. 120 ГПК України.

Позивач та відповідач ухвалу від 14.03.2024 отримали завчасно 19.03.2024 шляхом доставки ухвали суду до електронного кабінету представника позивача та відповідача.

Враховуючи, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою, судом було надано достатньо часу учасникам процесу для реалізації наданих їм законом процесуальних прав, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи.

В судовому засіданні 28.03.2024 судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення без проголошення.

ІI. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов укладеного між Фермерським господарством "АГРОСТАР СІСТЕМС" та Державним підприємством "РАДГОСП "ВИНОГРАДНА ДОЛИНА" договору надання послуг з обробітку землі № 1/П від 15.05.2022, а саме зобов`язань щодо оплати наданих послуг у порядку та строки, передбачені умовами договору, внаслідок чого виникла заборгованість у спірній сумі.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу відповідно до ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційні втрати, а також пеню відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 525, 526, 530, 625, 901, 903 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договору.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІII. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

15.05.2022 між Фермерським господарством «АГРОСТАР СІСТЕМС» (виконавець) та Державним підприємством «Радгосп «Виноградна долина» (замовник) укладено договір № 1/П надання послуг з обробітку землі від 15.05.2022.

Відповідно до п. 6.1 договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Додатками до договору є:

- додаток № 1 «Специфікація № 1 від 15.05.2022»;

- додаток № 2 «Специфікація № 2 від 15.05.2022»;

- додаток № 3 «Специфікація № 3 від 15.05.2022»;

- додаток № 4 «Специфікація № 4 від 15.05.2022»;

- додаток № 5 «Специфікація № 5 від 15.05.2022»;

- додаток № 6 «Специфікація № 6 від 15.05.2022»;

- додаток № 7 «Специфікація № 7 від 12.06.2023».

Договір з додатками підписано та скріплено печатками сторін.

Суду не подано доказів визнання недійсним або розірвання договору.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати агротехнічні послуги сільськогосподарською технікою та агрегатами, надалі - техніка, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування послуг та площа виконання послуг зазначається у рахунку та актами виконаних робіт.

Відповідно до п. 1.3 договору місце надання послуг: Миколаївська область, землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до п. 1.5 договору термін (строк) надання послуг: з 15.05.2022 по 31.12.2023.

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов`язується, зокрема: подати (доставити) техніку замовнику для надання послуг, зазначених цього договору; забезпечити техніку обслуговуючим персоналом, а також провести їм оплату праці за виконану роботу; належним чином, якісно та своєчасно надавати послуги (визначені даним договором) на територіях належних замовнику. При виникненні обставин, що перешкоджають належному виконанню своїх зобов`язань, згідно з цим договором, терміново повідомити про це замовника.

Відповідно до п. 2.2 договору замовник зобов`язується, зокрема, приймати від виконавця надані послуги, що надаються згідно з цим договором; оплачувати виконані роботи, на умовах та в порядку зазначеному в п. 3 цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна сума по договору буде остаточно визначена, згідно всіх актів приймання-передавання наданих послуг.

Відповідно до п. 3.2 договору замовник здійснює оплату за надані послуги на протязі 10 банківських днів з моменту підписання акту і рахунку на оплату.

Відповідно до п. 3.3 договору приймання-передача наданих послуг здійснюється уповноваженими представниками сторін шляхом підписання акту.

Відповідно до п. 4.1 договору за невиконання чи неналежне виконання умов даного договору, винна сторона несе відповідальність у межах даного договору. Якщо відповідальність не передбачена даним договором, але визначена законодавством України, то винна сторона несе відповідальність згідно чинного законодавства України.

Додатком № 1 «Специфікація № 1» до договору визначено вартість робіт з внесення засобів захисту рослин (Отаман Екстра, 20 л та Євро-Ленд, РК, гербіцид, 5 л) у загальній сумі 581 188, 80 грн. з ПДВ (вартість робіт та вартість засобів захисту рослин);

Додатком № 2 «Специфікація № 2» до договору визначено вартість робіт з лущення стерні, дискування, боронування у загальній сумі 661 773, 60 грн. з ПДВ;

Додатком № 3 «Специфікація № 3» до договору визначено вартість робіт з посіву насіння соняшника (насіння гібриду соняшника «НС Таурус» (екстра)) у загальній сумі 2 082 082, 40 грн. з ПДВ (вартість робіт та вартість насіння);

Додатком № 4 «Специфікація № 4» до договору визначено вартість робіт з мульчування земельних ділянок у загальній сумі 14 058, 00 грн. з ПДВ;

Додатком № 5 «Специфікація № 5» до договору визначено вартість робіт з боронування після посіву у загальній сумі 129 880, 80 грн. з ПДВ;

Додатком № 6 «Специфікація № 6» до договору визначено вартість робіт зі збору врожаю у загальній сумі 692 697, 60 грн. з ПДВ;

Додатком № 7 «Специфікація № 7» до договору визначено вартість робіт з внесення засобів захисту рослин (Талер, к.е., 5 л) у загальній сумі 574 240, 00 грн. з ПДВ (вартість робіт та вартість засобів захисту рослин).

Всього вартість послуг згідно вищевказаних специфікацій становить 4 735 921, 20 грн.

Вищезазначені додатки є невід`ємною частиною договору з надання послуг з обробітку землі № 1/П від 15.05.2022, які підписані та скріплені печатками сторін.

Позивачем до матеріалів справи на підтвердження факту надання послуг на виконання умов договору подано акти наданих послуг на загальну суму 3 343 592, 03 грн., а саме:

- акт наданих послуг № 39 від 25.12.2022 на загальну суму 262 854, 00 грн. з ПДВ;

- акт наданих послуг № 40 від 25.12.2022 на загальну суму 661 773, 60 грн. з ПДВ;

- акт наданих послуг № 41 від 25.12.2022 на загальну суму 16 258, 00 грн. з ПДВ;

- акт наданих послуг № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 698 882, 40 грн. з ПДВ;

- акт наданих послуг № 43 від 25.12.2022 на загальну суму 129 880, 80 грн. з ПДВ;

- акт наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на загальну суму 692 697, 60 грн. з ПДВ;

- акт наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на загальну суму 644 448, 00 грн. з ПДВ (з відміткою про заміну суми, коригування 692 697, 60 грн.);

- акт наданих послуг № 69 від 12.06.2023 на загальну суму 236 797, 63 грн. з ПДВ.

Всі акти підписано без зауважень та скріплено печатками сторін.

Крім того, на підтвердження факту поставки відповідачу товару, зазначеного у специфікаціях № 1, 3, 7, позивачем подано суду видаткові накладні на загальну суму 4 121 057, 20 грн., а саме:

- видаткова накладна № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 2 082 082, 40 грн. з ПДВ;

- видаткова накладна № 42/1 від 25.12.2022 на загальну суму 1 383 200, 00 грн. з ПДВ;

- видаткова накладна № 45 від 25.12.2022 на загальну суму 318 334, 80 грн. з ПДВ;

- видаткова накладна № 68 від 12.06.2023 на загальну суму 337 440, 00 грн. з ПДВ.

Всі видаткові накладні підписано та скріплено печатками сторін без зауважень.

В судовому засіданні 26.01.2024 суду подано оригінали вищевказаних актів наданих послуг та видаткових накладних. Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи копії актів наданих послуг та видаткових накладних відповідають їх оригіналам. Оригінали документів повернуто представнику позивача.

На підтвердження факту доставки (перевезення) товару згідно видаткових накладних позивачем також подано суду товарно-транспортну накладну № 25-12/22 від 25.12.2022, яка підписана та скріплена печатками сторін.

Судом встановлено, що додатком № 3 «Специфікація № 3» до договору сторони погодили вартість послуг з посіву насіння соняшника (насіння гібриду соняшника «НС Таурус» (екстра)) у загальній сумі 2 082 082, 40 грн. з ПДВ.

Водночас у матеріалах справи наявний акт наданих послуг № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 698 882, 40 грн. з ПДВ (послуга з внесення насіння соняшника) та видаткова накладна № 42/1 від 25.12.2022 на загальну суму 1 383 200, 00 грн. з ПДВ (насіння гібриду соняшника «НС Таурус» (екстра)) (698 882, 40 грн. + 1 383 200, 00 грн. = 2 082 082, 40 грн.).

В той же час в матеріалах справи наявна видаткова накладна № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 2 082 082, 40 грн. з ПДВ, в якій фактично відображено ті ж самі послуги та той же товар, що зазначено у акті № 42 та видатковій накладній 42/1. В підписаному сторонами акті звірки взаєморозрахунків відображено лише видаткову накладну № 42 від 25.12.2022 на суму 2 082 082, 40 грн.

Судом також встановлено, що між сторонами складено, підписано та скріплено печатками сторін без зауважень акт наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на загальну суму 644 448, 00 грн. з ПДВ (послуга зі збору врожаю 618, 48 га), на якому нарочно вчинено напис «Заміна суми, коригування 692 697, 60 грн.». В той же час між сторонами складено, підписано та скріплено печатками сторін акт наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на загальну суму 692 697, 60 грн. з ПДВ (послуга зі збору врожаю 575, 4 га), тобто між сторонами складено, підписано та скріплено печатками сторін два первинні документи на суму 644 448, 00 грн. з ПДВ та на суму 692 697, 60 грн. за одним і тим же номером та датою, в яких відображено ті ж самі послуги (послуги зі збору врожаю), але із зазначенням різної площі полів, на яких надавались послуги. При цьому, Додатком № 6 «Специфікація № 6» до договору сторони погодили вартість робіт зі збору врожаю у загальній сумі 692 697, 60 грн. з ПДВ.

Ухвалою суду від 26.01.2024 судом в порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України надано дозвіл позивачу на подання суду додаткових пояснень щодо окремих доказів у справі (акта наданих послуг № 42 від 25.12.2022, акта наданих послуг № 44 від 28.12.2022 та видаткової накладної № 42/1 від 25.12.2022), зокрема, підстав не відображення вказаних господарських операцій в акті звірки взаєморозрахунків, підстав проведення коригування сум тощо.

13.03.2024 на адресу Господарського суду Миколаївської області від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. № 2952/24 від 13.03.2024), в якому представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

В письмових поясненнях позивач (керівник позивача) пояснив, що видаткова накладна № 42 від 25.12.2022 була складена на поставку насіння соняшника на суму 1 383 200, 00 грн. та послугу з внесення насіння соняшника на суму 698 882, 40 грн., загальна сума 2 082 082, 40 грн. (графа 4 акту звірки взаєморозрахунків). Потім за бажанням клієнта було розбито на видаткову накладну № 42/1 від 25.12.2022 на поставку насіння соняшника на суму 1 383 200, 00 грн. та акт надання послуг № 42 від 25.12.2022 на суму 698 882, 40 грн. з внесення насіння соняшника, що не суперечить чинному законодавству та є звичайною практикою при здійсненні господарських операцій. За вказаною господарською операцією було виписано один рахунок № 15 від 25.12.2022 на суму 2 082 082, 40 грн. та зареєстровано податкову накладну. За результатами даної господарської операції складено та зареєстровано в установленому законом порядку податкову накладну № 20 від 25.12.2022 на суму 2 012 922, 40 грн., а ні 2 082 082, 40 грн. (різниця 69 160, 00 грн., у зв`язку з технічною помилкою). В подальшому було зроблено коригування податкової накладної на правильну суму операції 2 082 082, 40 грн., яку зареєстровано 05.09.2023 комісією ГУ ДПС у Миколаївській області. Отже, по вказаній господарській операції виписано один рахунок на зазначену суму та складено одну податкову накладну № 20 (з коригуванням в сумі 69 160 грн.). За вказаною операцією і виникла заборгованість 2 082 082, 40 грн. згідно акту звірки та доданих господарських документів.

Судом також встановлено, що для проведення оплати позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 4 738 118, 83 грн.:

- рахунок на оплату № 14 від 25.12.2022 на суму 661 773, 60 грн. з ПДВ (оплачено);

- рахунок на оплату № 15 від 25.12.2022 на суму 2 082 082, 40 грн. з ПДВ;

- рахунок на оплату № 16 від 25.12.2022 на суму 16 258, 00 грн. з ПДВ;

- рахунок на оплату № 17 від 25.12.2022 на суму 129 880, 80 грн. з ПДВ (оплачено);

- рахунок на оплату № 18 від 25.12.2022 на суму 692 697, 60 грн. з ПДВ (частково оплачено);

- рахунок на оплату № 19 від 25.12.2022 на суму 318 334, 80 грн. з ПДВ;

- рахунок на оплату № 20 від 25.12.2022 на суму 262 854, 00 грн. з ПДВ (оплачено);

- рахунок на оплату № 55 від 12.06.2023 на суму 574 237, 63 грн. з ПДВ (частково оплачено).

Судом встановлено, що відповідачем здійснено часткову оплату за надані послуги у загальній сумі 1 926 237, 60 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи наступними платіжними інструкціями:

- платіжна інструкція № 36207329SB від 27.01.2023 на суму 390 000, 00 грн. з призначенням платежу «часткова оплата за послуги з лущення стерні, дискування, боронування зг. рах № 14 від 25.12.2022 ДП «Радгосп «Виноградна долина» ч/з ОСОБА_1 »;

- платіжна інструкція № 36207330SB від 27.01.2023 на суму 392 734, 80 грн. з призначенням платежу «оплата за послуги зг. рах № 17 від 25.12.2022 та рах № 20 від 25.12.2022 ДП «Радгосп «Виноградна долина» ч/з ОСОБА_1 00413995; платник Д»

- платіжна інструкція № 36207331SB від 27.01.2023 на суму 297 491, 60 грн. з призначенням платежу: «часткова оплата за послуги зі збору врожаю зг рах № 18 від 25.12.2022 ДП «РАДГОСП «ВИНОГРАДНА ДОЛИНА» ч/з ОСОБА_1 00413995; платник ДП «РА»;

- платіжна інструкція № 36237993SB від 30.01.2023 на суму 271 773, 60 грн. з призначенням платежу «оплата за послуги зг. рах № 14 від 25.12.2022 ДП «Радгосп «Виноградна долина» ч/з ОСОБА_1 00413995; платник ДП «Радгосп «Виноградна долина»;

- платіжна інструкція № 10/07/42SB від 10.07.2023 на суму 398 280, 00 грн. з призначенням платежу «послуги з внесення засобів захисту рослин, талер зг рах № 55 від 12.06.2023РДП «Радгосп «Виноградна долина» ч/з Проворова Івана Олександрович_а 00413995; платни»;

- платіжна інструкція № 14/08/47SB від 14.08.2023 на суму 175 957, 60 грн. з призначенням платежу «послуги зг.рах № 55 від 12.06.2023Р.; платник ДП «Радгосп «Виноградна долина» ч/з ОСОБА_1 ; через ОСОБА_1 ст.14;ДП «РАДГОСП».

На виконання вимог податкового законодавства позивачем складено та подано для реєстрації в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 4 668 958, 83 грн., а саме:

- податкова накладна № 20 від 25.12.2022 на суму 2 012 922, 40 грн. (згідно квитанції реєстрація зупинена);

- податкова накладна № 25 від 25.12.2022 на суму 262 854, 00 грн. (згідно квитанції реєстрація зупинена);

- податкова накладна № 26 від 25.12.2022 на суму 661 773, 60 грн. (згідно квитанції реєстрація зупинена);

- податкова накладна № 27 від 25.12.2022 на суму 16 258, 00 грн. (зареєстровано в ЄРПН згідно квитанції 25.12.2022);

- податкова накладна № 29 від 25.12.2022 на суму 129 880, 80 грн. (згідно квитанції реєстрація зупинена);

- податкова накладна № 30 від 25.12.2022 на суму 318 334, 80 грн. (зареєстровано в ЄРПН згідно квитанції 25.12.2022);

- податкова накладна № 31 від 28.12.2022 на суму 692 697, 60 грн. (згідно квитанції реєстрація зупинена);

- податкова накладна № 58 від 12.06.2023 на суму 337 440, 00 грн. (зареєстровано в ЄРПН згідно квитанції 12.06.2023);

- податкова накладна № 59 від 12.06.2023 на суму 236 797, 63 грн. (зареєстровано в ЄРПН згідно квитанції 12.06.2023).

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.12.2022 по 16.08.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 811 881, 23 грн. Обороти за період 4 738 118, 83 грн., оплата за період 1 926 237, 60 грн.

Акт звірки взаєморозрахунків підписано та скріплено печатками сторін.

Судом встановлено, що в акті звірки взаєморозрахунків не відображено господарські операції по акту наданих послуг № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 698 882, 40 грн. з ПДВ, акту наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на загальну суму 644 448, 00 грн. з ПДВ та видатковій накладній № 42/1 від 25.12.2022 на загальну суму 1 383 200, 00 грн. з ПДВ.

Виходячи зі здійснених відповідачем оплат з вказівкою у платіжних документах на призначення платежу, судом встановлено, що відповідачем не проведено оплату по видатковій накладній № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 2 082 082, 40 грн. з ПДВ (рахунок № 15), по акту наданих послуг № 41 від 25.12.2022 на загальну суму 16 258, 00 грн. з ПДВ (рахунок № 16), частково по акту наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на загальну суму 692 697, 60 грн. з ПДВ (рахунок № 18), по видатковій накладній № 45 від 25.12.2022 на загальну суму 318 334, 80 грн. з ПДВ (рахунок № 19), частково по акту наданих послуг № 69 від 12.06.2023 на загальну суму 236 797, 63 грн. з ПДВ та видатковій накладній № 68 від 12.06.2023 на загальну суму 337 440, 00 грн. з ПДВ (рахунок № 55).

В силу умов п. 3.2 договору граничними строками оплати за надані послуги (з урахуванням товару) є:

- по видатковій накладній № 42 від 25.12.2022 (рахунок № 15), по акту наданих послуг № 41 від 25.12.2022 (рахунок № 16) та по видатковій накладній № 45 від 25.12.2022 (рахунок № 19) граничним строком оплати є 06.01.2023 включно. З 07.01.2023 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання (загальна сума заборгованості 2 416 675, 20 грн.);

- частково по акту наданих послуг № 44 від 28.12.2022 (рахунок № 18) граничним строком оплати є 11.01.2023 включно. З 12.01.2023 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання (загальна сума заборгованості 395 206, 00 грн.).

- частково по акту наданих послуг № 69 від 12.06.2023 та по видатковій накладній № 68 від 12.06.2023 (рахунок № 55) граничним строком оплати є 26.06.2023 включно. З 27.06.2023 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання (загальна сума заборгованості 0, 03 грн.).

IV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (п. 5.11-5.13 постанови КГС ВС від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21).

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

4.1. Правове регулювання договірних правовідносин.

В силу положень ст. 11, 202, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (господарського зобов`язання), яке (зобов`язання) в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова об`єднаної палати КЦС ВС від 01.03.2021 № 180/1735/16-ц (61-18013сво18)).

4.2. Правове регулювання змішаного договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

4.3. Правове регулювання відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

4.4. Правове регулювання нарахування та стягнення пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18 наголосила, що розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

15.05.2022 між Фермерським господарством «АГРОСТАР СІСТЕМС» (виконавець) та Державним підприємством «Радгосп «Виноградна долина» (замовник) укладено договір № 1/П надання послуг з обробітку землі від 15.05.2022, відповідно до умов п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати агротехнічні послуги сільськогосподарською технікою та агрегатами, надалі - техніка, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є змішаним, оскільки поєднує в собі елементи договору надання послуг та договору поставки (в частині поставки товару з метою надання послуг) (ст. 628 ЦК України). Відтак, до правовідносин сторін застосовуються норми законодавства, якими регулюються правовідносини з поставки товару та надання послуг.

Специфікаціями № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 до договору сторони погодили найменування послуги, а також вартість робіт та товару.

До матеріалів справи на підтвердження факту надання послуг подано акти наданих послуг на загальну суму 3 343 592, 03 грн., а саме: № 39 від 25.12.2022, № 40 від 25.12.2022, № 41 від 25.12.2022, № 42 від 25.12.2022, № 43 від 25.12.2022, два акти № 44 від 28.12.2022 на різні суми, № 69 від 12.06.2023.

Крім того, на підтвердження факту поставки відповідачу товару, зазначеного у специфікаціях № 1, 3, 7, позивачем подано суду видаткові накладні на загальну суму 4 121 057, 20 грн., а саме: № 42 від 25.12.2022, № 42/1 від 25.12.2022, № 45 від 25.12.2022, № 68 від 12.06.2023.

Всього сума за актами надання послуг та видатковими накладними становить 7 464 649, 23 грн.

Водночас як встановлено судом вище, фактично на одну й ту ж господарську операцію сторони склали різні первинні документи.

Так, в матеріалах справи наявна видаткова накладна № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 2 082 082, 40 грн. з ПДВ, в якій фактично відображено ті ж самі послуги та той же товар, що зазначено у акті наданих послуг № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 698 882, 40 грн. з ПДВ та видатковій накладній № 42/1 від 25.12.2022 на загальну суму 1 383 200, 00 грн. з ПДВ (698 882, 40 грн. + 1 383 200, 00 грн. = 2 082 082, 40 грн.). В підписаному сторонами акті звірки взаєморозрахунків відображено лише видаткову накладну № 42 від 25.12.2022 на суму 2 082 082, 40 грн.

Судом також встановлено, що між сторонами складено, підписано та скріплено печатками сторін два первинні документи акт наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на суму 644 448, 00 грн. з ПДВ з відміткою про коригування та акт наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на суму 692 697, 60 грн., тобто за одним і тим же номером та датою, в яких відображено ті ж самі послуги (послуги зі збору врожаю), але із зазначенням різної площі полів, на яких надавались послуги. При цьому, Додатком № 6 «Специфікація № 6» до договору сторони погодили вартість робіт зі збору врожаю у загальній сумі 692 697, 60 грн. з ПДВ.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів надання позивачем відповідачу вищевказаних послуг та товару у подвійному розмірі, суд дійшов висновку, що обома сторонами складено первинні документи з порушенням норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (фактично на одну й ту саму господарську операцію складено по два первинні документи).

Проаналізувавши умови договору з урахуванням специфікацій, подані до матеріалів справи первинні документи (найменування господарської операції, дати, суми, відповідність специфікаціям тощо), а також взявши до уваги виставлені позивачем відповідачу рахунки та проведення часткової оплати по ним, суд дійшов висновку, що матеріалами даної справи підтверджено факт надання послуг (з урахуванням товару) по укладеному між сторонами договору на загальну суму 4 738 118, 83 грн. (тобто без врахування сум, зазначених у первинних документах, які дублюють інші).

Вказана сума заборгованості також відображена в підписаному та скріпленому печатками сторін акті звірки взаєморозрахунків станом на 16.08.2023.

Матеріалами справи підтверджено факт оплати коштів за надані послуги та товар по договору в загальній сумі 1 926 237, 60 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 2 811 881, 23 грн.

Виходячи зі здійснених відповідачем оплат з вказівкою у платіжних документах на призначення платежу, судом встановлено, що відповідачем не проведено оплату по видатковій накладній № 42 від 25.12.2022 на загальну суму 2 082 082, 40 грн. з ПДВ (рахунок № 15), по акту наданих послуг № 41 від 25.12.2022 на загальну суму 16 258, 00 грн. з ПДВ (рахунок № 16), частково по акту наданих послуг № 44 від 28.12.2022 на загальну суму 692 697, 60 грн. з ПДВ (рахунок № 18), по видатковій накладній № 45 від 25.12.2022 на загальну суму 318 334, 80 грн. з ПДВ (рахунок № 19), частково по акту наданих послуг № 69 від 12.06.2023 на загальну суму 236 797, 63 грн. з ПДВ та видатковій накладній № 68 від 12.06.2023 на загальну суму 337 440, 00 грн. з ПДВ (рахунок № 55).

Відповідно до п. 3.2 договору замовник здійснює оплату за надані послуги на протязі 10 банківських днів з моменту підписання акту і рахунку на оплату.

Враховуючи вищевикладене, строк оплати в силу положень ст. 530, 629, 692, 903 ЦК України та умов п. 3.2 договору є таким, що настав (граничні строки оплати за послуги та товар по кожному акту / видатковій накладній зазначено в описовій частині судового рішення).

Відповідачем не подано суду доказів та не спростовано ані факту надання послуг та отримання товару, ані факту наявності заборгованості в розмірі 2 811 881, 23 грн. Відповідачем не подано суду доказів оплати за договором, як і не спростовано позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу, що свідчить про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором (ст. 610, 612, 629 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 2 811 881, 23 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 3 % річних в сумі 55 005, 00 грн. за період з 09.01.2023 по 04.09.2023 та інфляційні втрати в сумі 111 151, 75 грн. за період з січня 2023 по липень 2023 (включно). Розрахунок виконано позивачем, виходячи з суми заборгованості в розмірі 2 811 881, 23 грн.

Як встановлено судом вище, в силу умов п. 3.2 договору граничними строками оплати за надані послуги (з урахуванням товару) є:

- по видатковій накладній № 42 від 25.12.2022 (рахунок № 15), по акту наданих послуг № 41 від 25.12.2022 (рахунок № 16) та по видатковій накладній № 45 від 25.12.2022 (рахунок № 19) граничним строком оплати є 06.01.2023 включно. З 07.01.2023 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання (загальна сума заборгованості 2 416 675, 20 грн.);

- частково по акту наданих послуг № 44 від 28.12.2022 (рахунок № 18) граничним строком оплати є 11.01.2023 включно. З 12.01.2023 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання (загальна сума заборгованості 395 206, 00 грн.).

- частково по акту наданих послуг № 69 від 12.06.2023 та по видатковій накладній № 68 від 12.06.2023 (рахунок № 55) граничним строком оплати є 26.06.2023 включно. З 27.06.2023 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання (загальна сума заборгованості 0, 03 грн.).

Враховуючи вищевикладене, судом здійснено перерахунок розміру 3 % річних та інфляційних втрат, виходячи з відповідних сум заборгованості та починаючи нарахування з дат порушення боржником виконання грошового зобов`язання, але не виходячи за межі визначеного позивачем періоду. Нарахування виконано судом за допомогою Бази «Ліга.Закон» по кожному окремому зобов`язанню.

Отже, 3 % річних становлять 55 535, 94 грн., а саме:

- за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 2 416 675, 20 грн. 3 % річних за період з 07.01.2023 по 04.09.2023 становлять 47 870, 03 грн.;

- за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 395 206, 00 грн. 3 % річних за період з 12.01.2023 по 04.09.2023 становлять 7 665, 91 грн.;

- за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 0, 03 грн. 3 % річних за період з 27.06.2023 по 04.09.2023 становлять 0, 00 грн.

Інфляційні втрати становлять 111 151, 77 грн., а саме:

- за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 2 416 675, 20 грн. інфляційні втрати за період з січня 2023 по липень 2023 (включно) становлять 95 529, 54 грн.;

- за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 395 206, 00 грн. інфляційні втрати за період з січня по 2023 по липень 2023 (включно) становлять 15 622, 23 грн.;

- за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 0, 03 грн. інфляційні втрати за період липень 2023 становлять 0, 00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд, не виходячи за межі позовних вимог (ст. 14 ГПК України), дійшов висновку про стягнення 3 % річних в сумі 55 005, 00 грн. та інфляційних втрат в сумі 111 151, 75 грн., тобто розмірі, заявленому позивачем. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем також нараховано відповідачу за період з 09.01.2023 по 04.09.2023 пеню у розмірі 916 750, 24 грн.

Натомість, умовами вказаного договору не передбачено ані права на нарахування та стягнення неустойки (пені), ані її розміру.

Чинне законодавство України не містить обов`язку щодо сплати пені за порушення зобов`язань щодо оплати за поставлений товар, а також щодо оплати за надані послуги.

Оскільки між сторонами не укладався відповідний письмовий правочин щодо забезпечення виконання відповідачем зобов`язання у вигляді сплати останнім неустойки у формі пені на користь позивача, а чинним законодавством України не встановлено обов`язкове нарахування пені у спірних правовідносинах, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині визнаються судом необґрунтованими та в задоволенні вимоги про стягнення пені судом відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 44 670, 57 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Судовий збір в сумі 13 751, 25 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача Державного підприємства "РАДГОСП "ВИНОГРАДНА ДОЛИНА", вул. Тополина, 3, с. Варюшине, Веселинівський район, Миколаївська область, 57047 () на користь позивача Фермерського господарства "АГРОСТАР СІСТЕМС", вул. Сілікатна, 273, кв. 7, м. Миколаїв, 54058 ():

- 2 811 881, 23 грн. (два мільйони вісімсот одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят одна грн. 23 коп.) - основного боргу;

- 55 005, 00 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ять грн. 00 коп.) - 3 % річних;

- 111 151, 75 грн. (сто одинадцять тисяч сто п`ятдесят одна грн. 75 коп.) - інфляційних втрат;

- 44 670, 57 грн. (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят грн. 57 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 29.04.2024

Суддя Е.М. Олейняш