ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Справа № 918/248/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Попова Сергія Олександровича

до відповідачів: Фермерського господарства "Мейн Грейн Експорт"

про стягнення 2 272 436 грн. 45 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Сич Євген Юрійович (поза межами залу суду);

Від відповідача: не з`явився.

Описова частина:

В березні 2024 року фізична особа - підприємець Попов Сергій Олександрович звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Фермерського господарства "Мейн Грейн Експорт" про стягнення в сумі 2 272 436 грн 45 коп., з яких: 1 629 096 грн. 00 коп. основного боргу, 197 670 грн. 48 коп. пені, 18 217 грн. 02 коп. 3% річних, 41 633 грн. 75 коп. інфляційних витрат та 385 819 грн. 20 коп. штрафу.

Ухвалою суду від 05 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/248/24 за позовною заявою фізичної особи - підприємця Попова Сергія Олександровича до відповідача Фермерського господарства "Мейн Грейн Експорт" про стягнення в сумі 2 272 436 грн 45 коп. та визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 02 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 918/248/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 квітня 2024 року.

23 квітня 2024 року відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника у судове засідання, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Причини неявки свого представника відповідачем не повідомлено. Клопотань про проведення судового засідання 23 квітня 2024 року в режимі відеоконференції, про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Із адреси відповідача (Україна, 35442, Рівненська обл., Гощанський р-н, село Бугрин, вул. ПЕРЕМОГИ, будинок 2А, код за ) до суду повернувся конверт із ухвалою від 05 березня 2024 року за зворотною адресою із зазначенням причин повернення 16 березня 2024 року: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

День проставлення у поштовому повідомленні відмітки - 16.03.2024.

Суд, зважаючи на послідовну позицію, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 № 800/547/17, Касаційного господарського суду від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21), за якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду, дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час, дату і місце розгляду справи.

Таким чином, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, а неотримання ухвали про відкриття провадження у справі та ухвали від 28.12.2023 відповідачем є наслідком бездіяльності щодо їх належного отримання.

З огляду на викладене, в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала від 05 березня 2024 вважається врученою відповідачу належним чином 16.03.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи прокуратури та позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Мотивувальна частина:

01 липня 2024 року між Фізичною особою - підприємцем Поповим Сергієм Олександровичем (надалі - Орендодавець) та Фермерським господарством "Мейн Грейн Експорт" (надалі - Орендар) укладено договір оренди техніки з екіпажем № 19/03/23-01 (надалі - Договір, а.с. 11-12), відповідно до пункту 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в строкове, платне користування (оренду) сільськогосподарську техніку (далі - техніка) без екіпажу, а Орендар зобов`язується прийняти цю техніку і сплатити Орендодавцю орендну плату.

Під технікою в Договорі розуміються трактори, марка, державні (реєстраційні) номери яких зазначаються у додатках до Договору (пункт 1.2. Договору).

Приймання-передача Техніки в оренду здійснюється уповноваженими представниками Сторін за Актом приймання-передачі. (пункт 2.1. Договору).

Сторони узгодили між собою умови щодо орендної плати.

Так, згідно з пункту 4.1 Договору розмір орендної плати за користування Технікою зазначається в додатку до даного Договору.

Орендна плата сплачується Орендарем в строки та у порядку, що визначені в додатку до даного Договору. Орендна плата сплачується Орендарем навіть якщо після підписання акту приймання-передачі вона їм не використовується (пункти 4.2., 4.3. Договору).

Датою сплати орендної плати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця.

Пунктом 5.1. Договору Сторони погодили обов`язки Орендодавця, серед яких: а) надати Техніку в оренду в технічно справному стані у встановлені Сторонами Строк; г) надавати Орендарю Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) на підписання.

Відповідно до умов Договору, Орендар зобов`язався вносити орендну плату за користування Технікою на умовах та в строк, передбачені даним Договором (пп. б. п. 6.1 Договору)

Відповідно до Додатку № 1 до Договору сільськогосподарської техніки (без екіпажу) № 19/03/23-01 від 01 липня 2023 року Сторони узгодили між собою найменування, марку, модель, рік випуску та реєстраційний номер чотирьох одиниць Техніки, яка передається в оренду, а також, що:

періодом оренди є: з 01 липня 2023 по 01 листопада 2025 року;

строк оренди (кількість діб) - 822 доби;

Орендна плата в гривнях за 1 добу (без ПДВ) становить 4293 грн. за оду одиницю Техніки;

Орендна плата в гривнях за увесь період оренди (без ПДВ) становить 14 115 449 грн..

Відповідно до пункту 3 Додатку № 1 до Договору сільськогосподарської техніки (без екіпажу) № 19/03/23-01 від 01 липня 2023 року, Орендар здійснює оплату вартості оренди сільськогосподарської техніки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця наступним чином:

1 929 096.00 (один мільйон дев ятсот двадцять дев`ять тисяч дев 'яносто шість гривень 00 копійок) - до 05 жовтня 2023 року.

Орендна плата сплачується у національній валюті України гривні, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця (пункт 4 Додатку № 1 від 15 квітня 2022 року).

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 15 грудня 2025 року включно та повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

На виконання умов Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду техніку, що підтверджується Актом приймання-передачі від 01 липня 2023 року. (а.с. 13).

Судом встановлено, що зазначений акт підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

На виконання умов Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду техніку, що підтверджується Актом приймання-передачі від 01.07.2023 року.

В той же час, Орендар в порушення взятих на себе зобов`язань, підписавши Акт здачі- приймання робіт (надання послуг) №1 від 05.10.2023 року орендну плату оплатив лише частково, а саме: 01.11.2023 року - 100 000.00 грн. та 27.10.2023 року- 200 000.00 грн..

Позивач звертався до Орендаря з претензією щодо сплати наявної заборгованості за Договором, однак така претензія залишена без відповіді та не задоволена.

Судом встановлено, станом на день звернення з даною позовною заявою, обов`язок щодо сплати Орендарем грошових коштів за Договором не виконано, заборгованість за основною сумою становить 1 629 096,00 грн..

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак, станом на день розгляду справи, за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 1 629 096 грн. 00 коп., яка підтверджена та підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, враховуючи порушення Орендарем умов Договору щодо строків оплати грошових коштів за орендований транспорт, Орендодавець, починаючи із 06.10.2022 року має право на стягнення із Орендаря пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних, інфляційні нарахування та штрафу у розмірі 20 % (двадцяти відсотків) від суми заборгованості.

Позивачем, заявлено вимоги про стягнення з Фермерського господарства "Мейн Грейн Експорт" 3% річних в сумі 18 217 грн. 02 коп., інфляційні втрати в сумі 41 633 грн. 75 коп., 385 819 грн. 20 коп. штрафу та пеню в розмірі 197 670 грн. 48 коп.

Умовами Договору Сторони погодили наступну відповідальність за прострочення сплати орендної плати.

Так, п. 9.3. та п. 9.4. Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати Орендар сплачує на користь Орендодавець пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Також, у разі прострочення сплати орендної плати більше ніж на 5 (п ять) банківських днів, Орендар, крім пені, зазначеної в п. 9.3. цього Договору, сплачує Орендодавцеві штраф у розмірі 20 % (двадцяти відсотків) від суми заборгованості.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи прострочення сплати орендної плати більше ніж на 5 (п`ять) банківських днів, Орендодавець нарахував штраф у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від суми наявної заборгованості станом на 13 жовтня 2023 року (5 банківських днів), що становить 385 819.2 грн. (1 929 096 - 20%).

Суд здійснивши перевірку розрахунків 9штрафу та пені, які позивач долучив до матеріалів справи, встановив що останні здійснені відповідно до вимог законодавства та арифметично вірні, а тому дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 197 670 грн. 48 коп. та 385 819 грн. 20 коп. штрафу.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення 3% річних та інфляційних витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення 3% річних в сумі 18 217 грн. 02 коп. та інфляційні втрати в сумі 41 633 грн. 75 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Попова Сергія Олександровича до Фермерського господарства "Мейн Грейн Експорт" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню, 3% річних в сумі 18 217 грн. 02 коп., інфляційні втрати в сумі 41 633 грн. 75 коп., 385819 грн.. 20 коп. штрафу та пеня в розмірі 197 670 грн. 48 коп. та сума основного боргу в розмірі 1 629 096 грн. 00 коп.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 34 086 грн. 55 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "МЕЙН ГРЕЙН ЕКСПОРТ" (Україна, 35442, Рівненська обл., Гощанський р-н, село Бугрин, вул. ПЕРЕМОГИ, будинок 2А, код за ) на користь ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ ПОПОВА СЕРГІЯ ОЛЕКСАНДРОВИЧА ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) основний борг 1 629 096 (один мільйон шістсот двадцять дев`ять тисяч дев`яносто шість) грн. 00 коп., 197 670 (сто дев`яносто сім тисяч шістсот сімдесят) грн. 48 коп., - пені, 18 217 (вісімнадцять тисяч двісті сімнадцять) грн. 02 коп. - 3 % річних, 41 633 (сорок одна тисяча шістсот тридцять три) грн. 75 коп. інфляційних витрат, 385 819 (триста вісімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 20 коп. - штрафу та 34086 (тридцять чотири тисячі вісімдесят шість) грн. 55 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 29 квітня 2024 року.

Суддя Вадим Торчинюк