ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" травня 2024 р. Справа № 918/961/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Петухов М.Г.

судді Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача 1 - не з`явився

від позивача 2 - Кравчук Н.П.

від відповідача 1 - Блащук Т.В., Чернюк Б.А.

від відповідача 2 - Пилипака С.І.

прокурор - Немкович І.І.

від третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року у справі №918/961/23 (повний текст складено 16 січня 2024 року, суддя Романюк Ю.Г.)

за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Костопільської міської ради Рівненської області (позивач 1) та в особі Західного офісу Держаудитслужби (позивач 2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача - 1 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія"

та до відповідача - 2 Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомунсервіс"

про визнання недійсним договору про надання послуг, стягнення 2 798 820,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Костопільської міської ради Рівненської області, Західного офісу Держаудитслужби, за участі Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "ТТЦ Технологія", КП КМР "Костопількомунсервіс" про визнання недійсним Договору №181а про виконання робіт з капітального ремонту від 18 квітня 2019 року, укладеного між КП КМР "Костопількомунсервіс" і ТОВ "ТТЦ Технологія" та про стягнення з ТОВ "ТТЦ Технологія" на користь КП Костопільської міської ради "Костопільськомунсервіс" 2 798 820, 00 грн, а з КП Костопільської міської ради "Костопільськомунсервіс" одержані за рішенням суду кошти в сумі 2 798 820,00 грн - стягнути в дохід держави.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року у справі №918/961/23 задоволено позов Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Костопільської міської ради Рівненської області та в особі Західного офісу Держаудитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України до Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" та до Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомунсервіс" про визнання недійсним договору про надання послуг, стягнення 2 798 820,00 грн.

Визнано недійсним договір №181а про виконання робіт з капітального ремонту від 18 квітня 2019 року, укладений між Комунальним підприємством Костопільської міської ради "Костопільськомунсервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія".

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" (вул. Будівельників, 2А, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) на користь Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопільськомунсервіс" (вул. Сарненська, 30, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) 2 798 820 (два мільйона сімсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять) грн 00 коп., а з Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопільськомунсервіс" (вул. Сарненська, 30, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) одержані за рішенням суду кошти в сумі 2 798 820 (два мільйона сімсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять) грн 00 коп. стягнути в дохід держави.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" (вул. Будівельників, 2А, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (вул. 16-го Липня, 52, м. Рівне, Рівненська область, 33028, ; одержувач: р/р UА0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 23 675 (двадцять три тисячі шістсот сімдесят пять) грн 15 коп. 50% судового збору.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомунсервіс" (вул. Сарненська, 30, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (вул. 16-го Липня, 52, м. Рівне, Рівненська область, 33028, ; одержувач: р/р UА0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 23 675 (двадцять три тисячі шістсот сімдесят пять) грн 15 коп. 50% судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що дії ТОВ "ТТЦ Технологія" спрямовані на порушення встановленого юридичного господарського порядку з метою одержання права на укладення договору із замовником не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а отже, суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки порушує правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяє, а навпаки обмежує розвиток конкуренції у державі. Отже, в діях ТОВ "ТТЦ Технологія" вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. Враховуючи встановлені обставини справи щодо проведення тендеру, допущення ТОВ "ТТЦ Технологія" антиконкурентних узгоджених дій з іншим учасником закупівлі, Договір №181а про виконання робіт з капітального ремонту від 18 квітня 2019 року, на переконання місцевого суду, слід визнати недійсним на підставі частини 1 статті 215, частини 1 статті 203 та частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України.

Господарський суд Рівненської області прийшов до висновку, що обставини справи свідчать, що ТОВ "ТТЦ Технологія", маючи намір щодо отримання незаконного права на укладення договору, з метою одержання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, усвідомлюючи протиправність таких дій, їх суперечність інтересам держави і суспільства, прагнучи та свідомо допускаючи настання протиправних наслідків, прийняв участь в проведенні конкурентної процедури закупівлі знівелювавши змагальність у ній, внаслідок чого привласнило бюджетні кошти в сумі 2798820,00 грн. Судом першої інстанції виснувано, що в даному випадку вбачається наявність умислу на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави і суспільства, з метою отримання прибутку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року у справі №918/961/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові в повному обсязі.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що учасників у проведені відкритих торгів по закупівлі робіт з будівництва системи відеоспостереження та оптоволоконної мережі в м. Костопіль згідно програми "Безпечне місто Костопіль" було троє. Проте, учаснику ТОВ "ЕНЕРГО ТЕЛЕКОМ" було відмовлено, оскільки учасник не надав необхідні документи, учасник не відповідає критеріям ТД, учасник не відповідає кваліфікаційним критеріям, відсутнє забезпечення пропозиції; учаснику ТОВ "ДАЙТЕКС ТЕХНОЛОДЖІС" було відмовлено, оскільки учасник не відповідає критеріям ТД. Натомість ТОВ "ТТЦ ТЕХНОЛОГІЯ" визнано переможцем. Відповідно різниця між очікуваною вартістю робіт та вартістю після оголошення переможця склала 209 605грн., а це майже 10% економії. Таким чином, КП "Костопількомунсервіс" обрав найкращу запропоновану цінову пропозицію завдяки конкуренції.

На переконання апелянта, оскаржуване рішення суду першої інстанції абсолютно не враховує ту обставину, що Договір №181а від 18 травня 2019 року було виконано належним чином, зауважень до якості робіт немає як у замовника, так і у третіх осіб, про що неодноразово говорилось у відзиві та під час судового процесу у суді першої інстанції.

Скаржник звертає увагу суду, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на застосуванні статті 228 Цивільного кодексу України. Суд стверджує про наявності умислу лише у однієї із сторін та стягує одержане ТОВ "ТТЦ Технологія" за правочином на користь іншої сторони, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. ТОВ "ТТЦ Технологія" вважає, що до спірних правовідносин не підлягає до застосування положення статті 228 Цивільного кодексу України, оскільки не має підстав для кваліфікації спірного правочину як такого, що порушує публічний порядок. Окрім того, заявник звертає увагу на необхідність дотримання принципу пропорційності та балансу інтересів сторін, що було проігноровано судом.

Крім того, апелянт зауважує, що при постановленні судом першої інстанції повністю проігноровано доводи відповідача 1, що ТОВ "ТТЦ ТЕХНОЛОГІЯ" сплатило штраф у повному обсязі і занесене у чорний список АМКУ (обмеження у процедурах держзакупівель) вже більше двох років, що спричинило різке зменшення доходів товариства, а значить товариство уже понесло відповідальність, визначену законом. Тому визнання договору недійсним і стягнення коштів з ТОВ "ТТЦ Технологія" є подвійним притягненням до відповідальності за одне й те ж саме правопорушення, що суперечить статті 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Листом №918/961/23/845/24 від 08 лютого 2024 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

Належним чином оформлені матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 20 лютого 2024 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2024 року у справі №918/961/23 залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року у справі №918/961/23. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати належні докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 25189,38 грн.

01 березня 2024 року від ТОВ "ТТЦ Технологія" надійшла заява про усунення недоліків до якої додано платіжну інструкцію №562 від 28 лютого 2024 року про сплату 25189,38 грн. судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 березня 2024 року у справі №918/961/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року у справі №918/961/23 та призначено розгляд апеляційної скарги на 03 квітня 2024 року об 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

20 березня 2024 року від Західного офісу Держаудитслужби надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що Західний офіс як орган державного фінансового контролю належно здійснює свої повноваження, оскільки замовником виконано вимоги щодо усунення порушень встановлених моніторингом закупівлі №UA-2019-03-11-001387-a.

25 березня 2024 року від Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомунсервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого заявник просить суд скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року у справі №918/961/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у позові.

02 квітня 2024 року від Здолбунівської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.

02 квітня 2024 року від Здолбунівської окружної прокуратури також надійшла відповідь на відзив КП Костопільської міської ради "Костопількомунсервіс".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 квітня 2024 року у справі №918/961/23 розгляд апеляційної скарги відкладено на "01" травня 2024 р. об 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2024 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді -члена колегії Маціщук А.В. внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Петухов М.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2024 року у справі №918/961/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року у справі №918/961/23 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

Під час підготовки справи до апеляційного розгляду колегією суддів з`ясовано, що ухвалою від 02 серпня 2023 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу №918/1043/21 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Фірма "ДАН" (далі Підприємство) на рішення Господарського суду Рівненської області від 26 квітня 2022 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду у справі за позовом Невірківського ліцею Великомежиріцької сільської ради (далі Ліцей) до Підприємства про визнання недійсним договору та стягнення 199 850,40 грн. та призначено її до розгляду

Так, ухвалою від 13 жовтня 2022 року колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - колегії суддів КГС ВС) відкрила касаційне провадження за скаргою Підприємства, а ухвалою від 13 червня 2023 року передала справу разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частин четвертої та п`ятої статті 302 ГПК України.

У судовому засіданні 01 травня 2024 року представники відповідача 1 та відповідача 2 не заперечили проти зупинення провадження у справі. Представник позивача 2 поклалась на розсуд суду. Прокурор проти зупинення провадження у справі заперечив.

Позов у справі №918/1043/21 обґрунтований тим, що за укладеним договором поставки мережевого обладнання позивач, не будучи обізнаним з реальною вартість товару, купив у відповідача товар за ціною, яка значно перевищує його реальну вартість, що свідчить про введення його в оману відповідачем. Зважаючи на те, що позивач як сторона договору розпорядився бюджетними коштами, уклавши невигідний для держави спірний договір; спірний договір суперечить інтересам держави і суспільства, позивач просив визнати його недійсним на підставі статей 203, 215, частини 3 статті 228, частини 1 статті Цивільного кодексу України та стягнути на свою користь сплачені за спірним договором кошти.

Обґрунтовуючи підстави передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів КГС ВС вказує на наявність виключної правової проблеми у застосуванні частини третьої статті 228 ЦК України з урахуванням статей 203, 216 цього Кодексу та статті 208 Господарського кодексу України (далі ГК України), вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а також вказує необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 липня 2022 року у справі №923/196/20, щодо застосування односторонньої реституції замість двосторонньої (частина третя статті 216 ЦК України).

На думку колегії суддів КГС ВС, у справі №918/1043/21 існує виключна правова проблема, пов`язана із застосуванням статті 216 і частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, які містять різні наслідки недійсності договору за умови, що позивач у позові, посилаючись на невідповідність Договору інтересам держави і суспільства, просив застосувати наслідки недійсності договору, встановлені саме частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №918/1043/21 здійснила аналіз статей 216, 228 Цивільного кодексу України та дійшла висновку про те, що стаття 203 цього Кодексу встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема що зміст правочину не може суперечити інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Водночас приписами статті 228 Цивільного кодексу України визначено цивільно-правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, а не підстави недійсності оспорюваного договору.

Колегія суддів у справі №918/1043/21 вважає, що за буквального тлумачення частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України такий критерій, як умисел у однієї зі сторін чи в обох на вчинення правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства (встановивши наявність умислу лише у Підприємства, суди у цій справі визнали Договір недійсним) має значення не для підстав визнання договору недійсним, а є критерієм, який застосовується для визначення наслідків недійсності зазначеного правочину. Загальні правові наслідки недійсності договору визначені статтею 216 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Водночас частина третя статті 228 Цивільного кодексу України визначає інший правовий наслідок недійсності договору, який суперечить інтересам держави і суспільства та застосування якого ставиться в залежність від наявності умислу у сторін, зокрема: 1) при наявності умислу в обох сторін в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного; 2) при наявності умислу лише в однієї зі сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

На переконання колегії суддів у справі №918/1043/21, закріплення в частині третій статті 216 Цивільного кодексу України норми про те, що правові наслідки, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування, не може беззаперечно свідчити, що у випадку визнання договору недійсним з підстав невідповідності його інтересам держави і суспільства мають застосовуватись лише наслідки його недійсності, встановлені частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, якщо у позові Позивач підставою для стягнення цих коштів зазначив саме частину першу статтю 216 Цивільного кодексу України, а не частину третю статті 228 цього Кодексу.

Крім того, колегія суддів звернула увагу на частину першу статті 208 Господарського кодексу України, яка визначає наслідки визнання господарського зобов`язання недійсним, вчиненого з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Отже, на думку колегії суддів у цій справі, як і у справі №918/1043/21 спірним є питання про застосування частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, посиланням на які прокурор, у справі яка розглядається, обґрунтовував свій позов.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Колегія суддів враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VII та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи підстави подання позову та апеляційної скарги, доводи прокурора та ТОВ "ТТЦ Технологія", з огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №918/1043/21 (зокрема щодо застосування частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України) може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у даній справі №918/961/23, з метою єдності судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №918/961/23, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №918/1043/21.

Подібна правова позиція щодо зупинення провадження у справі викладена в ухвалі Верховного Суду від 08 квітня 2024 року у справі №903/563/23.

Керуючись статтями 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року у справі №918/961/23 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 918/1043/21.

Зобов`язати сторін повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Василишин А.Р.