ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2024 р. Справа №924/166/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Нечаюк А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія ''Украгролізинг", м.Київ

до Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва ''СІМ.Я'', с.Шарівка, Хмельницький район, Хмельницька область

про стягнення 272172,10 грн., з яких: 188348,22 грн. основного боргу, 52568,38 грн. - пені, 30550,00 грн. - 25% річних та 705,50 грн. - штрафу

Представники сторін:

від позивача: Кордас Ж.А. згідно довіреності №14/20-96-23

від відповідача: не з`явився

Рішення виноситься 16.04.2024р. в підготовчому засіданні.

Суть спору: Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія ''Украгролізинг" звернулося до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва ''СІМ.Я'' 282172,10 грн., з яких 188348,22 грн. сума основного боргу, 52568,38 грн. сума пені, 9508,25 грн. індекс інфляції, 31041,75 грн. 25 % річних та 705,50 грн. штрафу.

З огляду на прийняту судом заяву про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 272172,10 грн., з яких: 188348,22 грн. основного боргу, 52568,38 грн. - пені, 30550,00 грн. - 25% річних та 705,50 грн. - штрафу.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем договору №279-01/22К від 18.01.2022р. щодо сплати лізингових платежів.

Відповідач у відзиві від 27.02.2024р. зазначив, що не заперечує щодо взятих на себе зобов`язань за договором фінансового лізингу №22-22-23 ств-фл/69 від 09.02.2022р., у зв`язку із чим позовні вимоги НАК «Украгролізинг» у справі №924/166/24 про стягнення 282172,10грн., з яких 188348,22грн. основного боргу, 52568,38грн. - пені, 9508,25грн. - сума індексації основного боргу, 31041,75грн. - 25% річних та 705,50грн. - штрафу визнає в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ні в підготовче судове засідання, ні під час розгляду справи по суті, свого представника не направляв.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

09.02.2022р. між Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (Лізингодавець) та Приватним підприємством сільськогосподарського виробництва ''СІМ.Я'' (Лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу № 22-22-23 ств-фл/69.

Відповідно до п. п. 1.1 - 1.3 договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Лізингодавець зобов`язується набути у власність у Постачальника Предмет лізингу відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати його (Предмет лізингу) за плату (лізингові платежі) у користування Лізингоодержувачу на визначений у цьому Договорі строк не менше одного року. Сторони погоджуються з тим, що Специфікацією та умовами Предмета лізингу є найменування, кількість, тип, модель, марка, інші технічні характеристики, вартість, Предмета лізингу, а також найменування виробника (постачальника) Предмета лізингу, що визначені у додатках до цього Договору "Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу". Цей Договір укладено у відповідності до Правил надання послуг з фінансового лізингу Національною акціонерною компанією «Украгролізинг», затверджених рішенням дирекції від 01 березня 2017 р.

Відповідно до п. 3.4.3. Договору Лізингоодержувач (Відповідач) зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору, з моменту підписання Акту Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі, що включають: відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості Предмета лізингу (п. 4.2.1.Договору); комісію за організацію лізингової операції в розмірі 1 відсотка (без ПДВ) від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого, другого та третього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору (п. 4.2.2.Договору); комісію за супроводження Договору в розмірі 14 (чотирнадцяти) відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості Предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткуванням податком на додану вартість (п. 4.2.3.Договору).

Черговість сплати лізингових платежів у частині відшкодування вартості Предмета лізингу кратна 3 місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж у частині відшкодування вартості Предмета лізингу сплачується через три місяці з дати підписання Акта, подальші платежі - через кожних 3 місяці. Черговість сплати лізингових платежів у частині комісії за супроводження Договору кратна 1 місяцю. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання Акта, подальші платежі - через кожен 1 місяць (п. 4.3. Договору).

Згідно п. 4.4. Договору, розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до Договору.

Пунктом 4.8 Договору встановлено, загальна сума оплати за цим Договором, періодичність та терміни сплати визначаються Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору, розділами 4 та 8 цього Договору. Зарахування та розподіл коштів, отриманих за цим Договором, Лізингодавець здійснює першочергово відповідно до ст. ст. 534, 625 Цивільного кодексу України.

У пунктах 5.1, 5.2 Договору зазначено, предмет лізингу передається Лізингоодержувачу за Актом, за умови перерахування платежу у розмірі та в порядку, визначеному пунктом 4.1 цього Договору, та (за необхідності) у разі укладення забезпечувального (забезпечувальних) договору (договорів) відповідно до розділу 7 цього Договору. Предмет лізингу протягом всього строку дії цього Договору є власністю Лізингодавця.

Пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що вартість цього Договору (розмір фінансового активу) за домовленістю і згодою Сторін складає загальну суму виплат, передбачених графіком сплати лізингових платежів і становить 1052301,74 грн.

В п. 8.3 Договору сторони узгодили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмір 25% річних.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк позовної давності за цим Договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, процентів річних та індексу інфляції - 10 (десять) років.

Позивач передав Відповідачу трактор Беларус-1025.2, в кількості одна одиниця, вартістю 830000,00 грн. (далі - Предмет лізингу). Факт отримання техніки Відповідачем підтверджується актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 3 від 11.02.2022р.

Згідно виписки по особовому рахунку відповідач сплатив позивачу: 11000,00 грн. 29.04.2022р., 12000,00 грн. 15.06.2022р., 10500,00 грн. 15.06.2022р., 10000,00 грн. 26.08.2022р., 8000,00 грн. 13.09.2022р., 100000,00 грн. 31.10.2022р., 50000,00 грн. 22.12.2022р., 40000,00 грн. 26.01.2023р., 8500,00 грн. 29.03.2023р., 15000,00 грн. 17.05.2023р., 7500,00 грн. 16.06.2023р., 7000,00 грн. 17.07.2023р., 5000,00 грн. 27.07.2023р., 25000,00 грн. 31.10.2023р., 30000,00 грн. 24.11.2023р.

Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялись вимоги про сплату заборгованості за лізинговими платежами, пені, штрафу, індексу інфляції та 25 % річних.

Згідно виписки по особовому рахунку відповідач сплатив позивачу 10000,00 грн. 26.03.2024р.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 вказаної норми до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з врахуванням особливостей, встановлених законом; до відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Як визначено ч.1 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, на виконання Договору фінансового лізингу № 22-22-23 ств-фл/69 від 09.02.2022, Позивач передав Відповідачу у користування Трактор Беларус - 1025.2 зав. №Y4R102501M1100482 (1 од.), (Предмет лізингу) строком на 45 (сорок п`ять) місяців, а останній зобов`язався сплачувати за це лізингові платежі на умовах Договору.

Враховуючи несплату відповідачем лізингових платежів у відповідності до умов Договору, за розрахунком позивача станом на дату розгляду справи заборгованість відповідача в частині лізингових платежів склала 188348,22 грн.

В той же час, відповідач доказів погашення заборгованості не надав та суму заборгованості не спростував, визнавши у відзиві на позов в повному обсязі позовні вимоги.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання за Договором фінансового лізингу № 22-22-23 ств-фл/69 від 09.02.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, а також приймаючи до уваги викладені обставини, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, беручи до уваги визнання позовних вимог відповідачем, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором фінансового лізингу № 22-22-23 ств-фл/69 від 09.02.2022 в розмірі 188348,22 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню на стадії підготовчого провадження.

Щодо стягнення з відповідача 52568,38 грн. пені, нарахованої за період з 12.03.2022р. по 11.01.2024р. (з врахуванням періодичності виникнення нарахувань та їхньої оплати відповідачем), 30550,00 грн. 25% річних (з врахуванням періодичності виникнення нарахувань та їхньої оплати відповідачем) та 705,50 грн. - штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до п. 8.1. Договору, за будь-яке порушення умов Договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4. Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. За порушення умов Договору вдруге Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості Предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю Предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу.

Згідно п. 8.3. Договору на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% річних. Сплата Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця пені та процентів не звільняє Лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п. 8.1 цього Договору.

Пунктом 8.9. Договору встановлено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання грошових зобов`язань здійснюється на всю несплачену суму і припиняється тільки в разі виконання зобов`язань в повному обсязі.

Відповідно до п. 10.3. Договору строк позовної давності за цим Договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, процентів річних та індексу інфляції - 10 (десять) років.

Перевіривши наведені позивачем розрахунки, суд зазначає, що вони не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними. Відповідно, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 52568,38 грн. пені, нарахованої за період з 12.03.2022р. по 11.01.2024р. (з врахуванням періодичності виникнення нарахувань та їхньої оплати відповідачем), 30550,00 грн. 25% річних (з врахуванням періодичності виникнення нарахувань та їхньої оплати відповідачем) та 705,50 грн. - штрафу.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При поданні позову позивачем було заявлено до стягнення 282172,10 грн., з огляду на що позивач мав сплатити 4232,58 грн.

В свою чергу, після зменшення розміру позовних вимог сума судового збору, яка підлягала сплаті складала 4082,58 грн. (1.5% від 272172,10 грн.).

Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, на останнього слід покласти 50% від судового збору, який підлягав сплаті з огляду на предмет позову (з врахуванням зменшення позовних вимог), тобто 2041,29 грн.

Решту судового збору 2191,29 грн. (4232,58 - 2041,29), з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" та ст. 130 ГПК України підлягає поверненню з Державного бюджету України за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва ''СІМ.Я'' (32132, Хмельницька область, Хмельницький район, с.Шарівка, ) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія ''Украгролізинг" (01021, м. Київ, вул. Мечникова, 16-А, ) 188348,22 грн. (сто вісімдесят вісім тисяч триста сорок вісім гривень 22 коп.) основного боргу, 52568,38 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят вісім гривень 38 коп.) пені, 30550,00 грн. (тридцять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 00 коп.) 25% річних та 705,50 грн. (сімсот п`ять гривень 50 коп.) штрафу, 2041,29 грн. (дві тисячі сорок одна гривня 29 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 25.04.2024р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. у 3 прим.:

1 - до справи;

2- позивачу ()

3 - відповідачу (32132, Хмельницька область, Хмельницький район, с.Шарівка) рек.