ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"30" квітня 2024 р. Cправа № 902/100/24
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю секретаря судового засідання Данелюк Х.О.,
у відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи
про стягнення 1356750,83 грн,
09.04.2024 Господарським судом Вінницької області прийнято рішення у справі №902/100/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до Фермерського господарства "Вікторія-Терра" про стягнення 1356750,83 грн, відповідно до якого позов задоволено частково.
У судовому засіданні 09.04.2024 представницею відповідача до закінчення судових дебатів заявлено про надання доказів понесення Фермерським господарством "Вікторія-Терра" витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
В підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла сформована 15.04.2024 заява представниці відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №902/100/24 з додатком ряду документів на підтвердження витрат Фермерського господарства "Вікторія-Терра" на професійну правничу допомогу (вх. канцелярії суду №01-34/4010/24 від 16.04.2024).
За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Так, ухвалою від 17.04.2024 для вирішення питання про судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 30.04.2024 об 11:30 год.
18.04.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшло заперечення позивача на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №902/100/24 щодо розподілу витрат Фермерського господарства "Вікторія-Терра" на професійну правничу допомогу з підстав: пропуску надання доказів, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат без поважних причин; подання суперечливої інформації щодо порядку та строків оплати правової допомоги; неподання заяви до закінчення судових дебатів про те, що протягом 5 днів після винесення рішення будуть подані докази понесених витрат на професійну правничу допомогу. Водночас позивач вказує на неспівмірність заявлених Фермерським господарством "Вікторія-Терра" витрат на професійну правничу допомогу.
На визначений час у судове засідання 30.04.2024 повідомлені належним чином учасники справи (шляхом доставки ухвали від 17.04.2024 до Електронних кабінетів ЄСІТС) не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про розгляд питання розподілу понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників сторін.
Визначаючись щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Як слідує з матеріалів справи, 28.02.2024 між Фермерським господарством "Вікторія-Терра" (Клієнт) та Адвокатським бюро "Валентини Гуравської" (Адвокатське бюро) укладено Договір №01-21/24 про надання правової (професійної правничої) допомоги (Договір), відповідно до п. 1.1. Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову (професійну правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Згідно із п. 1.2. Договору Адвокатське бюро надає правову допомогу, зокрема, у вигляді представництва інтересів Клієнта в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях, прозорих офісах, центрах надання адміністративних послуг, у судах усіх рівнів, з питань реалізації та захисту прав Клієнта.
Пунктом 4.7. Договору сторони погодили, що Клієнт сплачує 50% гонорару у день підписання цього договору. Решту - 50% гонорару Клієнт сплачує після закінчення надання правової (професійної правничої) допомоги за цим договором. Сторони можуть встановити сплату гонорару в розмірі 0,00 грн. за принципом "pro bono'', про що зазначається у Додатку №1 до Договору.
Підписаним між сторонами актом наданих послуг (звіт про надану правову (професійну правничу) допомогу) №1 від 12.04.2024 сторони підтвердили факт надання правової допомоги на загальну суму 79 033,25 грн. При цьому Адвокатським бюро виставлено Фермерському господарству "Вікторія-Терра" рахунок на оплату за надану професійну правничу допомогу по справі №902/100/24 (аванс) в розмірі 20 000 грн.
Окрім того, матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1102207 від 29.02.2024 на представництво інтересів Фермерського господарства "Вікторія-Терра" адвокатом Гуравською Валентиною Юріївною у складі Адвокатського бюро "Валентини Гуравської".
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Так, за приписами ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Оскільки доказів фактичної сплати відповідачем вартості витрат на правову допомогу матеріали справи не містять, суд враховує, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу незалежно від того чи їх фактично сплачено чи має бути сплачено. Таку правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Окремо суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова від 12.05.2020 у справі №904/4507/18), що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.
Дослідивши подані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, враховуючи характер спору у даній справі, ступінь її складності, незначний обсяг матеріалів у справі, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд вважає завищеним розмір таких витрат в сумі 79 033,25 грн.
Так, надання послуги щодо зустрічі з Клієнтом для з`ясування обставин справи по своїй суті поглинаються послугою підготовки відзиву у справі, водночас визначення вартості підготовки відзиву в сумі 20 000 грн, як і участі у судовому розгляді справи (аналіз відповіді на відзив, підготовка та подання до суду письмових пояснень) також в сумі 20 000 грн є об`єктивно завищеними, позаяк обсяг поданих відповідачем матеріалів є незначним.
Окрім того, результат вирішення спору у справі №902/100/24 жодним чином не впливає на репутацію сторони відповідача та не викликає публічного інтересу, позаяк характер спору є типовим. Тому включення "гонорару успіху" за результатами вирішення спору (в акті визначено як оплата професійної правничої допомоги за прийняте рішення на користь клієнта - % від суми, на яку зменшено зобов`язання Клієнта, що становить 27 005,25 грн) об`єктивно не можна вважати обґрунтованим, позаяк зменшення розміру заборгованості загалом відбулося шляхом використання судом права, наданого йому ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, внаслідок чого зменшено розмір заявлених пені, 56 % річних та штрафу на 50 %.
Крім того, визначаючи розмір співмірних витрат відповідача, суд також виходив із принципу рівності сторін і керувався, зокрема, також і тим, що такий саме розмір обґрунтованих витрат на професійну правову допомогу було присуджено позивачу.
Водночас сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Враховуючи документальне підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд не вбачає обґрунтованих підстав для повної відмови у їх стягненні. При цьому твердження позивача щодо пропуску відповідачем строків на заявлення таких витрат матеріалами справи не підтверджуються.
У відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Поряд з цим за приписами ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Оскільки спір у справі доведено до суду з вини відповідача, відмова у частині позовних вимог є наслідком зменшення з ініціативи суду на 50 % розміру заявлених пені, 56 % річних та штрафу, а співвідношення частини позовних вимог, у яких відмовлено внаслідок неправильного обрахунку становить менше 0,01%, тому відповідач може претендувати лише на стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 0,01%.
Враховуючи, що судом визнано обґрунтованим розмір витрат Фермерського господарства "Вікторія-Терра" в сумі 39 000 грн, а часткове співвідношення на його користь становить 0,01%, тому за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" підлягають відшкодуванню витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 3,90 грн (39 000 грн х 0,01% = 3,90 грн), в решті заявлені витрати в сумі 79 029,35 грн підлягають залишенню за Фермерським господарством "Вікторія-Терра".
Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат відповідача на професійну правничу допомогу у справі №902/100/24.
3. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 79 029,35 грн залишити за Фермерським господарством "Вікторія-Терра".
4. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Примірник повного додаткового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.
Повне додаткове рішення складено 03 травня 2024 р.
Суддя А.А. Тварковський
1 - до справи.