ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. Справа №910/17748/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024

у справі №910/17748/23 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 129 201,05 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (далі - ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця") про стягнення 129 201,05 грн вартості недостачі вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість втраченого вантажу у розмірі 129 201,05 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/17748/23 позов задоволено.

Стягнуто з АТ "Укрзалізниця" на користь ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" 129 201,05 грн збитків та 2 684,00 грн судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення місцевий господарський суд, виходив з того, що при перевезенні відповідачем не було дотримано вимог щодо збереження вантажу вагонів №60455177, №56964943, №63366959, №52365202, №61190054, №63522957, №60666351, №62912613, №62948807, №63870760, №60088408, №53495800, №56350424, №56834591, №65331449, №63005045, №54751524, №63869523, №62314612, №62314588, прийнятих до перевезення, в зв`язку з чим виявилась нестача вантажу на загальну суму 129 201,05 грн. Відповідачем, у свою чергу, не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, доказів відшкодування на користь позивача заявлених до стягнення збитків не надано, з огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення вартості нестачі вантажу є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, АТ "Укрзалізниця" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/17748/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Так, скаржник посилається, зокрема на те, що позивач безпідставно включив вагони №56350424, №56834591, №65331449, №63005045, №52365202 в позовні вимоги в цій справі, з огляду на відсутність вини АТ "Укрзалізниця".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024 апеляційну скаргу АТ "Укрзалізниця" у справі №910/17748/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17748/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/17748/23.

26.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/17748/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17748/23. Розгляд апеляційної скарги АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/17748/23 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 21.03.2024.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/17748/23 залишити без змін.

Так, позивач зазначає, що саме представники відповідача підтвердили та виключили можливість просипання вантажу.

ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" також вказує, що заявлені АТ "Укрзалізниця" вимоги щодо вивчення актів про технічний стан вагонів, та можливість просипання вантажу, є лише способом перекинути свою провину на позивача. При цьому, самі представники відповідача підтверджують наявність втрати вантажу, відсутність просипання і те, що вагони були в технічному відношенні справними. Накладні та комерційні акти, які долучені до позову, підтверджують кількість відправленого вантажу і нестачі у спірних вагонах, провину відповідача у нестачі та є належними та допустимим доказами в обґрунтування позову.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У період з липня по серпень 2023 року позивачем на адресу ДТЕК "Бурштинська ТЕС" відправлені залізничні вагони: №60455177, №56964943, №63366959, №52365202, №61190054, №63522957, №60666351, №62912613, №62948807, №63870760, №60088408, №53495800, №56350424, №56834591, №65331449, №63005045, №54751524, №63869523, №62314612, №62314588 з вугіллям кам`яним.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи залізничними накладними №48765804, №48767990, №48762405, №48756530, №48772453, №48740880, №48661102, №48644280 (досилочна накладна №48647580), №48644280 (досилочна накладна №48647580), №48667794 (досилочна накладна №48671739), №48724629 (досилочна накладна №48727267), №48740005, №48766265, №48757322, №48779995, №48779201, №48678486 (досилочна накладна №48684328), №48648521 (досилочна накладна №48651178), №48648695 (досилочна накладна №48657837), №48648695 (досилочна накладна №48657837).

Під час перевезення зазначеного вантажу на станціях Покровськ Донецька залізниця, Бурштин Львівська залізниця, проведено перевірку та переважування вантажу і встановлено недостачу вугілля кам`яного про що складені комерційні акти: №388103/135, №388103/137, №388103/136, №388103/129, №388103/138, №388103/123, №388103/111, №482004/31/106, №482004/30/107, №482004/38/112, №482004/43/124, №388103/122, №388103/134, №388103/130, №388103/143, №388103/142, №482004/41/114, №482004/34/110, №482004/32/108, №482004/33/109.

Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" стверджує, що АТ "Укрзалізниця" повинно відшкодувати позивачу вартість втраченого вантажу, у зв`язку з його незбереженням під час залізничного перевезення у розмірі 129 201,05 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив.

Згідно зі статтею 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом пункту 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно зі статтею 5 Статуту, на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів; Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За приписами статті 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частинами 1, 2, 5 статті 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за період з липня по серпень 2023 року позивачем на адресу ДТЕК "Бурштинська ТЕС" відправлені залізничні вагони №60455177, №56964943, №63366959, №52365202, №61190054, №63522957, №60666351, №62912613, №62948807, №63870760, №60088408, №53495800, №56350424, №56834591, №65331449, №63005045, №54751524, №63869523, №62314612, №62314588 з вугіллям кам`яним, що підтверджується залізничними накладними: №48765804, №48767990, №48762405, №48756530, №48772453, №48740880, №48661102, №48644280 (досилочна накладна №48647580), №48644280 (досилочна накладна №48647580), №48667794 (досилочна накладна №48671739), №48724629 (досилочна накладна №48727267), №48740005, №48766265, №48757322, №48779995, №48779201, №48678486 (досилочна накладна №48684328), №48648521 (досилочна накладна №48651178), №48648695 (досилочна накладна №48657837), №48648695 (досилочна накладна №48657837).

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту встановлено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику. Можливість передачі права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній).

Вантажоодержувач (ДТЕК "Бурштинська ТЕС") зробив на залізничних накладних переуступний напис відправнику вантажу (позивачу) на пред`явлення претензії та позову до залізниці. Переуступний напис засвідчений підписами директора та головного бухгалтера, печаткою підприємства-вантажоодержувача.

Під час перевезення зазначеного вантажу на станціях Покровськ Донецька залізниця, Бурштин Львівська залізниця, проведено перевірку та переважування вантажу та встановлено недостачу вугілля кам`яного, у зв`язку з чим складені наступні комерційні акти:

- №388103/135 - недостача у вагоні №60455177 складає 2,000 тон;

- №388103/137 - недостача у вагоні №56964943 складає 1,800 тон;

- №388103/136 - недостача у вагоні №63366959 складає 1,400 тон;

- №388103/129 - недостача у вагоні №52365202 складає 1,900 тон;

- №388103/138 - недостача у вагоні №61190054 складає 1,500 тон;

- №388103/123 - недостача у вагоні №63522957 складає 2,800 тон;

- №388103/111 - недостача у вагоні №60666351 складає 1,850 тон;

- №482004/31/106 - недостача у вагоні №62912613 складає 3,400 тон;

- №482004/30/107 - недостача у вагоні №62948807 складає 2,800 тон;

- №482004/38/112 - недостача у вагоні №63870760 складає 1,450 тон;

- №482004/43/124 - недостача у вагоні №60088408 складає 1,850 тон;

- №388103/122 - недостача у вагоні №53495800 складає 2,150 тон;

- №388103/134 - недостача у вагоні №56350424 складає 1,750 тон;

- №388103/130 - недостача у вагоні №56834591 складає 2,050 тон;

- №388103/143 - недостача у вагоні №65331449 складає 1,150 тон;

- №388103/142 - недостача у вагоні №63005045 складає 0,850 тон;

- №482004/41/114 - недостача у вагоні №54751524 складає 1,750 тон;

- №482004/34/110 - недостача у вагоні №63869523 складає 4,000 тон;

- №482004/32/108 - недостача у вагоні №62314612 складає 1,300 тон;

- №482004/33/109 - недостача у вагоні №62314588 складає 3,850 тон.

За приписами статей 113-115 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

На підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем, який є відправником за вказаними залізничними накладними (графа 1) надано довідки про вартість вугільної продукції, які в силу положень статей 114, 115 Статуту є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу, оскільки указані положення не визначають вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись вартість вантажу.

Згідно з частиною 2 статті 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила), визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, встановленого Закону України "Про Митний тариф України" від 19.10.2022 №2697-IX (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України від 19.03.2002 №163 є мінеральним паливом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, враховуючи те, що втраченим вантажем за залізничними накладними №48765804, №48767990, №48762405, №48756530, №48772453, №48740880, №48661102, №48644280 (досилочна накладна №48647580), №48644280 (досилочна накладна №48647580), №48667794 (досилочна накладна №48671739), №48724629 (досилочна накладна №48727267), №48740005, №48766265, №48757322, №48779995, №48779201, №48678486 (досилочна накладна №48684328), №48648521 (досилочна накладна №48651178), №48648695 (досилочна накладна №48657837), №48648695 (досилочна накладна №48657837) було вугілля кам`яне - мінеральне паливо, то позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку збитків.

У заперечення позовних вимог, відповідач вказує, що в комерційних актах №388103/134, №388103/130, №388103/143, №388103/142 та №388103/129 немає відміток на підтвердження того, що відповідачем не забезпечено схоронності вантажу, що наявні сліди доступу до вантажу, а тому заявлення позивачем збитків за такими актами є необґрунтованим.

Так, відповідно до вищенаведених комерційних актів:

- від 26.08.2023 №388103/134 на станції Бурштин Львівської залізниці, вагон №56350424 було подано на контрольне зважування, під час якого виявилось, що під час перевантаження вагона виявлено брутто 91 850 кг, тара 23 600 кг, нетто 68 250 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 1 750 кг. На поверхні вантажу виявлено: навантаження вантажу нижче бортів, маркування слабо проглядається. Зліва за напрямком руху поїзда над 5-6 м люк, є воронкоподібне заглиблення розміром 70-80 см х 90-100 см х 50-60 см. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Слідів ходіння не виявлено. З лівої сторони по руху поїзда нещільне прилягання кришки 5 і 6-го люка до арміровочного листа, є зазор довжиною 300-400 мм висотою 20-30 мм. Видно старі сліди просипання вантажу. Вагон в технічному відношенні справний. Вагон бездверний;

- від 24.08.2023 №388103/130 на станції Бурштин Львівської залізниці, вагон №56834591 було подано на контрольне зважування, під час якого виявилось, що під час перевантаження вагона виявлено брутто 91 550 кг, тара 23 600 кг, нетто 67 950 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 2 050 кг. На поверхні вантажу виявлено: навантаження вантажу нижче бортів 10-20 см трапецевидне, не ущільнено, зі скосами до бортів та торцевих дверей з обох сторін. Маркування відсутнє. За напрямком руху поїзда над 1-м люком по середині вагону біля торцевих дверей виявлено воронкоподібне заглиблення розміром 600-700 мм х 500 м х 400 м, сліди ходіння відсутні. З лівої сторони неконструктивне прилягання кришки 1-го люка до арміровочного листа, зазор довжиною 300-500 мм висотою 25-30 мм. Видно старі сліди просипання вантажу. В акті з/ф ст. Знам`янка 78099 вказано - зазори закладені ганчір`ям, при огляді вагону ганчір`я не виявлено;

- від 31.08.2023 №388103/143 на станції Бурштин Львівської залізниці, вагон №65331449 було подано на контрольне зважування, під час якого виявилось, що під час перевантаження вагона виявлено брутто 91 550 кг, тара 23 700 кг, нетто 67 850 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 1 150 кг. На поверхні вантажу виявлено: навантаження вантажу нижче бортів 10-20 см, маркування не проглядається. Зліва по руху поїзда над 2-3 м люк, є воронкоподібне заглиблення розміром 50-60 см х 50-60 см х 50-70 см, слідів ходіння не виявлено, зліва неконструктивне прилягання кришки 2-го люка до арміровочного листа, є зазор довжиною 350-400 мм висотою 30-40 мм. Видно старі сліди просипання вантажу. Вагон в технічному відношенні справний. Вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. На момент огляду та видачі просипання вантажу не було;

- від 31.08.2023 №388103/142 на станції Бурштин Львівської залізниці, вагон №63005045 було подано на контрольне зважування, під час якого виявилось, що під час перевантаження вагона виявлено брутто 91 250 кг, тара 22 100 кг, нетто 69 150 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 850 кг. На поверхні вантажу виявлено: навантаження вантажу вище бортів 10-20 см, маркування не проглядається. Зліва по руху поїзда над 2-3 м люками, є воронкоподібне заглиблення розміром 90-100 см х 60-70 см х 60-70 см, виявлено зліва неконструктивне прилягання кришки 2-го люка до арміровочного листа, є зазор довжиною 250-300 мм висотою 20-30 мм та справа над 1-2 люками є воронкоподібне заглиблення розміром 90-100 см х 60-70 см х 40-50 см, виявлено справа неконструктивне прилягання кришки 1-го люка до арміровочного листа, є зазор довжиною 200-250 мм висотою 20-30 мм. Видно старі сліди просипання вантажу;

- від 24.08.2023 №388103/129 на станції Бурштин Львівської залізниці, вагон №52365202 було подано на контрольне зважування, під час якого виявилось, що під час перевантаження вагона виявлено брутто 92 300 кг, тара 24 200 кг, нетто 68 100 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 1 900 кг. На поверхні вантажу виявлено: навантаження трапецевидне, не ущільнено, зі скосами до бортів та торцевих дверей з обох сторін. Маркування відсутнє. За напрямком руху поїзда над 1-м люком виявлено два заглиблення розміром 250 мм х 100 мм х 250 мм, 350 мм х 150 мм х 350 мм. Слідів ходіння не виявлено. З лівої сторони неконструктивне прилягання кришки 1-го люка до арміровочного листа, є зазор довжиною 250-300 мм х 25-30 мм. Видно старі сліди просипання вантажу. Вагон в технічному відношенні справний. Вагон бездверний, розвантажувальні люки закриті. На момент огляду та видачі просипання вантажу не було.

Статтею 24 Статуту встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно зі статтею 52 Статуту, на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі, зокрема, прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

У зазначених вище випадках тарні і штучні вантажі видаються залізницею з перевіркою кількості і стану вантажу тільки у пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов`язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць.

У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Таким чином, стаття 24 Статуту передбачає саме право залізниці взагалі перевіряти правильність зазначених вантажовідправником у накладній відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з частиною 1 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом "а" частини 2 статті 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу (частина 3 статті 129 Статуту).

Підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені в комерційному акті.

Як зазначалось вище, 0в комерційних актах №388103/134, №388103/130, №388103/143, №388103/142 та №388103/129 зафіксована недостача вантажу, а також, зокрема, зазначено:

- в комерційному акті №388103/134 від 26.08.2023: "Зліва за напрямком руху поїзда над 5-6 м люк, є воронкоподібне заглиблення розміром 70-80 см х 90-100 см х 50-60 см. В місцях заглиблення маркування відсутнє";

- в комерційному акті №388103/130 від 24.08.2023: "Маркування відсутнє. За напрямком руху поїзда над 1-м люком по середині вагону біля торцевих дверей виявлено воронкоподібне заглиблення розміром 600-700 мм х 500 м х 400 м";

- в комерційному акті №388103/143 від 31.08.2023: "Зліва по руху поїзда над 2-3 м люк, є воронкоподібне заглиблення розміром 50-60 см х 50-60 см х 50-70 см";

- в комерційному акті №388103/142 від 31.08.2023: "Зліва по руху поїзда над 2-3 м люками, є воронкоподібне заглиблення розміром 90-100 см х 60-70 см х 60-70 см";

- в комерційному акті №388103/129 від 24.08.2023: "Маркування відсутнє. За напрямком руху поїзда над 1-м люком виявлено два заглиблення розміром 250 мм х 100 мм х 250 мм, 350 мм х 150 мм х 350 мм".

З огляду на наведене, оскільки в комерційних актах №388103/134, №388103/130, №388103/143, №388103/142 та №388103/129 зазначено, що при огляді вагонів виявлені поглиблення, порушено маркування, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що такий вантаж (вугілля) втрачено (викрадено), а тому посилання відповідача на те, що позивачем безпідставно включено до складу збитків вартість за недостачу вантажу за вагонами №56350424, №56834591, №65331449, №63005045 та №52365202 в сумі 19 853, 09 грн є необґрунтованими.

Перевіривши розрахунок вартості втраченого вантажу за вагонами №60455177, №56964943, №63366959, №52365202, №61190054, №63522957, №60666351, №62912613, №62948807, №63870760, №60088408, №53495800, №56350424, №56834591, №65331449, №63005045, №54751524, №63869523, №62314612, №62314588 в розмірі 129 201,05 грн, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щор він є обґрунтованим та арифметично вірним.

Відповідно до статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За приписами частини 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення вартості нестачі вантажу є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що втрата вантажу у вагонах №56350424, №56834591, №65331449, №63005045, №52365202 сталось не з вини відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/17748/23 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга АТ "Укрзалізниця" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/17748/23, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/17748/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №910/17748/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

4. Матеріали справи №910/17748/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в частині 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран