ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Справа № 902/1084/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

прокурор: Гарбарук В.А.

відповідача 1: Федчишен В.А., Сінкевич Л.О.

відповідача 2: не з`явився

відповідача 3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Вітеком" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22 (суддя Нешик О.С.)

за позовом Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави

до Вінницької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітеком"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест"

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу землі, витребування земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22 частково задоволено заяву керівника Вінницької окружної прокуратури №50/1080вих-24 від 22.01.2024 (вх. №01-48/3/24 від 23.01.2024) про забезпечення позову у справі №902/1084/22.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку, площею 0,2175 га, кадастровий номер :03:002:0156, що знаходиться по проспекту Коцюбинського, 13-А в м.Вінниці, та земельну ділянку, площею 0,2307 га, кадастровий номер :03:002:0155, що знаходиться по проспекту Коцюбинського, 13-Б в м.Вінниці.

- заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника предмету іпотеки за іпотечним договором від 20.12.2023, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" (код платника податків за ), в тому числі: заборонити звертати стягнення шляхом набуття права власності на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", відчужувати предмет іпотеки третім особам на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", відступати на користь третіх осіб права іпотекодержателя за договором іпотеки від 20.12.2023.

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, зокрема реєстраційні, щодо майна - земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, площею 0,2175 га, кадастровий номер :03:002:0156, що знаходиться по проспекту Коцюбинського, 13-А в м.Вінниці, та земельної ділянки, площею 0,2307 га, кадастровий номер :03:002:0155, що знаходиться по проспекту Коцюбинського, 13-Б в м.Вінниці, в тому числі спрямовані на зміну власника майна.

Відмовлено в частині заяви керівника Вінницької окружної прокуратури №50/1080вих-24 від 22.01.2024 (вх. №01-48/3/24 від 23.01.2024) про забезпечення позову у справі №902/1084/22 шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" здійснювати будь-які дії із земельною ділянкою, площею 0,2175 га, кадастровий номер :03:002:0156, що знаходиться по проспекту Коцюбинського, 13-А в м.Вінниці, та земельною ділянкою, площею 0,2307 га, кадастровий номер :03:002:0155, що знаходиться по проспекту Коцюбинського, 13-Б в м.Вінниці, що спрямовані на їх поділ, об`єднання чи відчуження.

Вказана ухвала мотивована тим, що з наданих із заявою про забезпечення позову документів слідує, що відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест") до вирішення справи по суті вживає заходи з розпорядження ділянками, які є предметом спору у справі №902/1084/22. Укладення іпотечного договору робить спірні земельні ділянки засобом забезпечення виконання основного зобов`язання боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест") перед кредитором за договором позики.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Вітеком" через адвоката Сувалова Валерія Олександровича звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22 та відповідно зняти заходи забезпечення позову.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що місцевий господарський суд прийшов до помилкового висновку, що заявлені позивачем способи забезпечення позову є адекватними, співрозмірними та обґрунтованими, що існує реальна загроза порушенню прав позивача (в разі їх доведення) у вигляді повернення земельних ділянок. Судом передчасно зроблено такі висновки у межах розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки лише наявність іпотечного договору, як єдиний аргумент існування загрози відчуження спірних земельних ділянок, не дає підстав стверджувати про реальну передачу предмету іпотеки третім особам, і як наслідок, не може призвести до того, що права позивача не будуть захищено у разі задоволення позову.

На переконання скаржника, прийняття судом обмежувальних заходів фактично створює наслідки втручання у права TOB "АВМ Агроінвест", як власника та законного на даний час користувача земельної ділянки, а також в права та законні інтереси ОСОБА_1 , який не є учасником даної справи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Дане твердження кореспондується з "Оглядом правових позицій Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10 серпня 2022 року щодо забезпечення позову (за період з 01.01.2021 по 01.06.2022)".

Апелянт вважає, що суд першої інстанції лише посилався на реальність загрози відчуження майна, що є предметом іпотеки згідно з іпотечним договорам, і не навів жодного обґрунтування наявності правових підстав для застосування заходів забезпечення позову, не зазначив яким чином вжиття саме таких заходів забезпечення позову буде гарантією задоволення законних вимог позивача, зважаючи на предмет судового розгляду справи, визначений заявником як у заяві про забезпечення позову, так і у самому позові.

Скаржник звертає увагу суду, що 25 жовтня 2022 року заступник керівника Вінницької окружної прокуратури вже звертався із заявою про забезпечення позову у даній справі. Господарський суд Вінницької області розглянувши дану заяву виніс ухвалу від 28 жовтня 2022 року у справі №902/1084/22 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Більше того, дана ухвала була залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2022 року у справі №902/1084/22. Тобто, оцінку співмірності заходів забезпечення позову було надано судом як першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції. Аналізуючи вищевикладене, апелянт вважає, що повторне звернення заступника керівника Вінницької окружної прокуратури із заявою про вжиття заходів забезпечення позову порушує принципи юридичної визначеності та поваги до остаточного рішення суду. До того ж, доводи позивача щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову ґрунтуються на переоцінці тих обставин та доказів, які вже оцінювалися судами першої та апеляційної інстанцій у процесі розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 28 жовтня 2022 року про відмову в забезпеченні позову.

Листом №902/1084/22/1356/24 від 27 лютого 2024 року матеріали оскарження ухвали у справі витребувано з Господарського суду Вінницької області.

15 березня 2024 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №902/1084/22.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 березня 2024 року у справі №902/1084/22 залишено без руху апеляційну скаргу ТОВ "Вітеком" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22. Встановлено заявнику апеляційної скарги 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання доказів реєстрації Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

26 березня 2024 року від представника ТОВ "Вітеком" - адвоката Сувалова В.О. надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано відповідь №634075 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 березня 2024 року у справі №902/1084/22 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Вітеком" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22 та призначено дату судового засідання на 18 квітня 2024 року об 10:45 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18 квітня 2024 року у справі №902/1084/22 розгляд апеляційної скарги відкладено на 23 квітня 2024 року об 10:15 год.

Від Вінницької окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого прокурор вважає твердження викладені в апеляційній скарзі безпідставними, відтак в задоволенні скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. Прокурор стверджує, що існування іпотечного договору, предметом якого є спірні земельні ділянки становить реальну загрозу передання предмету іпотеки третім особам, а також в подальшому можливість вчинити дії, спрямовані на відчуження земельних ділянок, що може утруднити повернення землі, і призведе до неможливості ефективного захисту інтересів держави.

Безпосередньо в судових засіданнях представники Вінницької міської ради підтримали вимоги і доводив викладені у апеляційній скарзі ТОВ "Вітеком". Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, при цьому посилався на доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники відповідача 2 та відповідача 3 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача 1, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває господарська справа за позовом Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави до Вінницької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітеком", Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" про визнання незаконним та скасування рішення Вінницької міської ради №1558 від 27 грудня 2013 року, визнання недійсними договорів купівлі-продажу землі №604 від 19 березня 2014 року та №605 від 19 березня 2014 року, витребування земельних ділянок площею 0,2307 га з кадастровим номером :03:002:0155 та площею 0,2175 га з кадастровим номером :03:002:0156.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 10 квітня 2023 року у справі №902/1084/22, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 липня 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 листопада 2023 року у справі №902/1084/22 рішення Господарського суду Вінницької області від 10 квітня 2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 липня 2023 року у справі №902/1084/22 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

28 грудня 2023 року матеріали господарської справи №902/1084/22 надійшли до Господарського суду Вінницької області.

23 січня 2024 року до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Заявник посилається на те, що після прийняття Верховним Судом 07 листопада 2023 року постанови про передачу справи №902/1084/22 на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області, 20 грудня 2023 року відповідачем по справі (Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест") укладено з громадянином ОСОБА_1 іпотечний договір, предметом іпотеки якого є спірні земельні ділянки, в зв`язку з чим, за твердженнями прокурора, є реальна загроза передачі предмету іпотеки третім особам, у фактичного власника існує можливість поділити чи об`єднати спірні ділянки, а також в подальшому вчинити дії, спрямовані на їх відчуження, що може утруднити повернення землі і призведе до неможливості ефективного захисту інтересів держави. Тому застосування заходів забезпечення позову заявник вважає необхідним для можливості подальшого виконання рішення суду.

Прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельні ділянки площею 0,2175 га, кадастровий номер :03:002:0156 по АДРЕСА_2 , та 0,2307 га, кадастровий номер :03:002:0155 по АДРЕСА_2 ;

- заборони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника предмету іпотеки за іпотечним договором від 20 грудня 2023 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест", код платника податків за , в тому числі: заборонити звертати стягнення шляхом набуття права власності на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", відчужувати предмет іпотеки третім особам на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", відступати на користь третіх осіб права іпотекодержателя за договором іпотеки від 20.12.2023;

- заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, зокрема реєстраційні, щодо спірних земельних ділянок, в тому числі спрямовані на зміну власника майна;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" здійснювати будь-які дії із земельними ділянками, спрямовані на їх поділ, об`єднання чи відчуження.

З дослідженого колегією суддів вбачається, що предметом позовних вимоги є:

- визнання незаконним та скасування рішення Вінницької міської ради 40 сесії 6 скликання "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення" №1558 від 27 грудня 2013 року в частині надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" у власність, шляхом продажу, земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0156 по просп.Коцюбинського, 13-А в м.Вінниці для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,2175 га, про що зазначено в додатку 1 до вказаного рішення, та земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0155 по просп.Коцюбинського, 13-Б в м.Вінниці для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,2307 га, про що зазначено в додатку 2 до вказаного рішення;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки №604 від 19 березня 2014 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М., а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0155 по АДРЕСА_2 , площею 0,2307 га, що укладений між Вінницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ";

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки №605 від 19 березня 2014 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0156 по просп.Коцюбинського, 13-А в м.Вінниці, площею 0,2175 га, що укладений між Вінницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ";

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" на користь територіальної громади міста Вінниці в особі Вінницької міської ради земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0155 по просп.Коцюбинського, 13-Б в м.Вінниці, площею 0,2307 га;

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" на користь територіальної громади міста Вінниці в особі Вінницької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0156 по просп.Коцюбинського, 13-А в м.Вінниці, площею 0,2175 га.

Звертаючись з такими вимогами, прокурор обґрунтовує їх тим, що Вінницькою міською радою було незаконно надано у власність без проведення аукціону земельні ділянки комунальної власності по просп.Коцюбинського, 13-А та 13-Б, що у м.Вінниці, площею 0,2175 га кадастровий номер :03:002:0156 та 0,2307 га кадастровий номер :03:002:0155.

Рішенням Вінницької міської ради №1597 від 02 грудня 2005 року надано Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" для комерційного використання в оренду земельну ділянку площею 0,3604 га по просп.Коцюбинського (біля м`ясо-молочного павільйону Центрального ринку) терміном на 25 років за умови здійснення благоустрою прилеглої території площею 0,1105 га.

На виконання вказаного рішення, 16 грудня 2005 року між Вінницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,3604 га, згідно з пунктом 4 якого на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні.

На її місці вказаним Товариством мав бути розміщений торгово-сервісний комплекс, проект якого долучений до документації.

В подальшому, у зв`язку із затвердженням генерального плану м.Вінниці та введенням нової нормативно-грошової оцінки землі, на підставі рішення Вінницької міської ради №1931 від 23 травня 2008 року, між органом місцевого самоврядування та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" 28 січня 2009 року укладений новий договір оренди, за яким передано останньому земельну ділянку, площею 0,3604 га, по просп.Коцюбинського, 13 у м.Вінниці, терміном до 02 грудня 2030 року.

Відповідно до пункту 4 вказаного договору, на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні. Пунктом 8 договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для комерційного використання (будівництво та обслуговування торгово-офісного приміщення).

У 2013 році на вказаній земельній ділянці Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" було зведено та оформлено право власності на два об`єкта нерухомості - касові павільйони для утримання плати за стоянку автомобілів, площею 5,2 кв.м та 2,5 кв.м.

Рішенням Вінницької міської ради №1558 від 27 грудня 2013 року (додатки 1 та 2 до рішення) було погоджено експертну оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0156 та :03:002:0155, затверджено їх вартість та вирішено передати ці ділянки у власність, шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" на неконкурентних засадах для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

19 березня 2014 року Вінницькою міською радою було розірвано із Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" договір оренди земельної ділянки від 28 січня 2009 року, та укладено договори купівлі-продажу ділянок з кадастровими номерами :03:002:0156 та :03:002:0155 відповідно.

Разом з тим, 05 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" на підставі договорів купівлі-продажу, відчужило Товариству з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" вказані земельні ділянки з розташованими на них об`єктами.

Після прийняття Верховним Судом 07 листопада 2023 року постанови про передачу справи №902/1084/22 на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області, відповідачем по справі (Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест") 20 грудня 2023 року було укладено з громадянином ОСОБА_1 іпотечний договір.

Предметом іпотеки цього договору є спірні земельні ділянки, стосовно яких в даній справі розглядається спір.

Це підтверджується відомостями, що містяться в Державному реєстрі іпотек, а саме Витягом з Реєстру щодо ділянок з кадастровими номерами :03:002:0155 та :03:002:0156 та іпотечним договором, копія якого надана заявником до матеріалів справи.

З пункту 1.1 іпотечного договору слідує, що іпотекою за цим Договором забезпечуються кожна та всі з вимог Іпотекодержателя, що випливають з Договору позики із всіма змінами та доповненнями до нього, що наберуть чинності між Іпотекодержателем та Боржником, за умовами якого Боржник зобов`язується перед Іпотекодержателем повернути надану йому позику строком до 20 червня 2024 року відповідно до Договору позики, а також здійснювати всі інші платежі в порядку та на умовах, що визначені Договором позики та цим Договором і надалі іменується "Основне зобов`язання".

Предметом договору іпотеки є нежитлові будівлі та споруди під номерами 13-А та 13-Б, що розташовані по проспекту Коцюбинського в місті Вінниці.

Як зазначено в договорі іпотеки від 20 грудня 2023 року, відповідно до вищезазначених документів, які підтверджують право власності:

- на земельній ділянці, кадастровий номер якої :03:002:0156, розташована нежитлова будівля літ. "А", загальною площею 5,2 кв.м;

- на земельній ділянці, кадастровий номер якої :03:002:0155, розташована нежитлова будівля літ, "Б", загальною площею 2,5 кв.м.

Передача майна в іпотеку підтверджується відомостями, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що долучені прокурором до заяви про забезпечення позову, за відповідачем у справі (Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест") на даний час зареєстровано право приватної власності на спірні земельні ділянки.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що з наданих із заявою про забезпечення позову документів слідує, що відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест") до вирішення справи по суті вживає заходи з розпорядження ділянками, які є предметом спору у справі №902/1084/22. Укладення іпотечного договору робить спірні земельні ділянки засобом забезпечення виконання основного зобов`язання боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест") перед кредитором за договором позики.

Проте, судова колегія не може частково погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05 квітня 2005 року (заява №38722/02).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Також метою забезпечувальних заходів у даному спорі є забезпечення знаходження майна у відповідача у незмінному вигляді.

У цій справі прокурор звернувся до суду як з двома вимогами майнового характеру (про зобов`язання повернути спірні земельні ділянки), так і з чотирма вимогами немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування рішення Вінницької міської ради 40 сесії 6 скликання "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення" №1558 від 27 грудня 2013 року, в частині надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІТЕКОМ" у власність, шляхом продажу, земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0156 по просп.Коцюбинського, 13-А в м.Вінниці для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,2175 га, про що зазначено в додатку 1 до вказаного рішення, та земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0155 по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,2307 га, про що зазначено в додатку 2 до вказаного рішення та про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок), судом досліджувалась така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття конкретного заходу забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Слід зазначити, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №910/11678/22).

Враховуючи укладення іпотечного договору, предметом якого є спірні земельні ділянки, існує реальна загроза передачі предмету іпотеки третім особам, а також в подальшому вчинити дії, спрямовані на відчуження земельних ділянок, що може утруднити повернення землі, і призведе до неможливості ефективного захисту інтересів держави. Тому застосування заходів забезпечення позову є необхідним для можливості подальшого виконання рішення суду.

Відповідно до вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року обтяження нерухомого майна іпотечним договором підлягає державній реєстрації.

Взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Збереження спірних правовідносин в існуючому на сьогоднішній день стані буде спрямовано, в тому числі, на забезпечення збереження балансу інтересів як їх існуючих учасників, так і потенційно можливих учасників, які виникнуть під час вирішення спору, адже попередить можливість понесення ними можливих збитків та додаткових витрат у випадку подальшого відчуження предметів іпотеки (земельних ділянок).

Вказані обставини є достатніми для висновку про те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову ускладнить відновлення порушених інтересів держави в разі задоволення позову, зокрема з урахуванням того, що очікувано виникають побоювання, що повно захистити інтереси держави в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду буде неможливо.

Отже у разі, якщо до закінчення розгляду справи №902/1084/22 іпотекодержателем за іпотечним договором буде звернуто стягнення на предмет іпотеки та/або передано предмет іпотеки третім особам, то позивач у цій справі не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить або взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Колегія суддів дійшла висновку, що прокурором наведено достатньо переконливі та мотивовані підстави, які свідчать про реальну імовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав за захистом яких прокурор звернувся до суду в межах цієї справи, у разі задоволення позову.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачу, не позбавляє його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2021 року у справі №910/4777/21.

Колегія суддів також зазначає, що захід забезпечення позову стосуються виключно предмету позову та за цією ознакою є таким, що відповідає критеріям адекватності, оскільки накладення арешту має стосуватися лише майна, належного до предмета спору.

По суті, такий захід спрямований на збереження існуючого наразі стану речей і є ефективним засобом запобігання неможливості чи утруднення ефективного захисту прав у разі задоволення позовних вимог.

При цьому, таким заходом забезпечення позову не вирішується спір по суті, а необхідність його застосування покликана насамперед наявністю судового спору у даній справі, під час розгляду якого відповідачами можуть бути вчинені дії, які можуть призвести до відчуження спірних земельних ділянок.

Запропонований прокурором захід забезпечення позову не порушує та не обмежує права будь-яких осіб, в тому числі відповідачів, а лише встановлюють певні обмеження, наявність яких сприятиме ефективному захисту прав в межах одного та саме цього судового провадження без нових звернень до суду.

Таким чином, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що накладення арешту на нерухоме майно має прямий зв`язок між обраним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути в комунальну власність спірні земельні ділянки, оскільки накладення арешту має стосуватися лише майна, що є предметом спору.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій щодо спірних земельних ділянок не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача чи інших осіб, які не є учасниками справи, не призведе до блокування їх господарської діяльності, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод для виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Маючи на меті виконання судового рішення та повернення земельних ділянок, присуджених рішенням суду, обраний прокурором такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на спірні земельні ділянки та заборона державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, зокрема реєстраційні, щодо майна - земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, площею 0,2175 га, кадастровий номер :03:002:0156, що знаходиться по проспекту Коцюбинського, 13-А в м.Вінниці, та земельної ділянки, площею 0,2307 га, кадастровий номер :03:002:0155, що знаходиться по проспекту Коцюбинського, 13-Б в м.Вінниці, в тому числі спрямовані на зміну власника майна, є законним, обґрунтованим та гарантуватиме стороні ефективний спосіб поновлення порушеного права.

Однак, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого суду щодо вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 як іпотекодержателю, вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника предмету іпотеки за іпотечним договором від 20 грудня 2023 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест", з огляду на наступне.

Так, забезпечуючи позов у цій справі, місцевий господарський суд не врахував того, що забороняючи фізичній особі, яка не є стороною у справі виконувати договір іпотеки від 20 грудня 2023 року, фактично поставив під сумнів правомірність укладення оспорюваного правочину та спонукав сторін до невиконання умов договору.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правомірність правочину презюмується.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

При оцінці необхідності забезпечення позову для захисту ймовірно порушених інтересів позивача та співрозмірності наслідків вжиття/невжиття заходів забезпечення суд першої інстанції не врахував ступінь доведеності позивачем зв`язку змісту порушеного права та інтересу зі способом та наслідками забезпечення позову. Адже, ймовірне задоволення позовних вимог не призведе до автоматичного та безумовного впливу на договір іпотеки укладений між ТОВ "АВМ Агроінвест" та ОСОБА_1 .

У поданій заяві про забезпечення позову заявник не навів належних доводів, які б свідчили про наявність зв`язку між запропонованим ним заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, зокрема, не обґрунтував доцільність вжиття таких заходів та адекватність обраного виду забезпечення позову вимогам його позовної заяви. Предметом позову у даній справі є вимоги про скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсними договорів та витребування земельних ділянок, тоді як заходи забезпечення позову стосуються виконання договору іпотеки. Тобто відсутній правовий зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Заява не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про доцільність та необхідність забезпечення позову у визначений заявником спосіб. Позивач не обґрунтував того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до неможливості ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду в межах даного судового провадження.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що застосування заявленого заходу забезпечення позову по своїй суті є втручанням у договірні відносини, що випливають з договору іпотеки, між відповідачем та особою, яка не є учасником справи, що розглядається. ОСОБА_1 не є учасником у справі, при цьому, правомірність укладення договору іпотеки щодо спірних земельних ділянок не є предметом спору у даній справі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника предмету іпотеки за іпотечним договором від 20 грудня 2023 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" та, відповідно, помилковість висновків суду першої інстанції щодо співмірності, виправданості та обґрунтованості застосування таких заходів. Вжиті заходи забезпечення позову в цій частині не відповідають критеріям адекватності, співмірності, пов`язаності із гарантією виконання судовою рішення та характеру допущеного порушення права, щодо якого триває судовий спір.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2021 року у справі №913/849/14 (913/316/21), від 25 травня 2020 року №910/15637/19.

Щодо заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" здійснювати будь-які дії із земельною ділянкою площею 0,2175 га, кадастровий номер :03:002:0156, що знаходиться по АДРЕСА_2 та земельною ділянкою площею 0,2307 га, кадастровий номер :03:002:0155, що знаходиться по АДРЕСА_2 , що спрямовані на їх поділ, об`єднання чи відчуження, то колегія суддів зауважує, що з огляду на приписи статей 387 і 388 Цивільного кодексу України на можливість витребування власником земельних ділянок не впливає їхній поділ та/або об`єднання. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц).

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у вжитті таких заходів забезпечення позову у цьому спорі відповідає процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини.

Безпідставні є посилання апелянта на те, що під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. При цьому, апелянт посилається на "Оглядом правових позицій Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10 серпня 2022 року щодо забезпечення позову (за період з 01.01.2021 по 01.06.2022)".

Однак, постанови Верховного Суду вміщені до вказаного огляду стосуються корпоративних спорів, у яких в силу прямої дії частини 10 статті 137 ГПК України забороняється заходами забезпечення позову порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Спір, який перебуває на розгляді не є корпоративним, а доводи апелянта є вирваними з контексту та грунтуються на довільному тлумаченні висновків Верховного Суду.

Крім того, безпідставні є доводи ТОВ "Вітеком" про те, що прокурор вже звертався із заявою про забезпечення позову у даній справі, яка була предметом розгляду судами. Процесуальним законодавством не заборонено повторно звертатися із заявами про забезпечення позову.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до статті 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову місцевим господарським судом не було дотримано вимог процесуального закону, що призвело до постановлення частково помилкової ухвали, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відтак, ухвала Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22 підлягає частковому скасуванню у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Вітеком" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22 скасувати в частині вжиття заходів забезпечення позову про заборону ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника предмету іпотеки за іпотечним договором від 20 грудня 2023 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" (код платника податків за ), в тому числі: заборонити звертати стягнення шляхом набуття права власності на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", відчужувати предмет іпотеки третім особам на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", відступати на користь третіх осіб права іпотекодержателя за договором іпотеки від 20 грудня 2023 року.

В цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника предмету іпотеки за іпотечним договором від 20 грудня 2023 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ Агроінвест" (код платника податків за ), в тому числі: заборонити звертати стягнення шляхом набуття права власності на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", відчужувати предмет іпотеки третім особам на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", відступати на користь третіх осіб права іпотекодержателя за договором іпотеки від 20 грудня 2023 року.

В решті ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року у справі №902/1084/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/1084/22 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "30" квітня 2024 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.