ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/613/24

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., за участю секретаря судового засідання Скрипник Д.М., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мальва і Ко» (58008, м.Чернівці, вул. Севастопольська, 36, )

до відповідачів:

1) товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» (58008, м.Чернівці, вул. Севастопольська, 36, );

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

3) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 );

4) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_3 )

про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників

Представники сторін:

від позивача Ленько Б.М. адвокат;

від відповідача 1 Сидора І.Ю. адвокат;

від відповідачів 2,3,4 Іванов С.В. адвокат.

1. Стислий виклад позицій учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мальва і Ко» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить суд визначити статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» у розмірі 40000,00 грн з наступним розподілом часток між учасниками: ОСОБА_1 7000,00 грн, що складає 17,5% статутного капіталу; ОСОБА_2 14000,00 грн, що складає 35% статутного капіталу; ОСОБА_3 7000,00 грн, що складає 17,5% статутного капіталу; товариство з обмеженою відповідальністю «Мальва і Ко» 12000,00 грн, що складає 30% статутного капіталу.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що на момент прийняття рішення загальних зборів засновників ТОВ «Чернівці поліхімбуд» від 15.02.2008, оформленого протоколом № 2, про збільшення статутного фонду товариства до 28685004 грн статутний капітал у попередньому розмірі (40 000,00 грн.) був сформований. В свою чергу, виходячи зі змісту рішення засновників товариства від 15.02.2008, відповідно до прийнятих на цих зборах рішень визначались: 1) загальна сума збільшення статутного капіталу товариства; 2) відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі; 3) запланований розмір статутного капіталу. При цьому, співвідношення часток учасників у відсотковому еквіваленті залишилось незмінним.

Таким чином, рішення засновників товариства від 15.02.2008 фактично передбачало номінальне збільшення вартості частки кожного учасника товариства, шляхом внесення додаткових вкладів у межах суми збільшення статутного капіталу пропорційно до його частки у статутному капіталі.

Вищезазначеним рішенням порядку та строків внесення додаткових вкладів не встановлено. У цій частині положення статуту ТОВ «Чернівці поліхімбуд» також не встановлювали будь-яких граничних строків внесення додаткових вкладів.

Проте, частина четверта статті 144 ЦК України містила припис, - якщо після закінчення другого чи кожного наступного фінансового року вартість чистих активів товариства з обмеженою відповідальністю виявиться меншою від статутного капіталу, товариство зобов`язане оголосити про зменшення свого статутного капіталу і зареєструвати відповідні зміни до статуту в установленому порядку, якщо учасники не прийняли рішення про внесення додаткових вкладів. Якщо вартість чистих активів товариства стає меншою від визначеного законом мінімального розміру статутного капіталу, товариство підлягає ліквідації.

Як вбачається з довідки про стан формування статутного капіталу від 01.09.2021 учасники ТОВ «Чернівці поліхімбуд» внесли вклади не в повному обсязі. Оплачена частка статутного капіталу товариства склала 6656718,64 грн.

Тобто, протягом усього періоду з моменту прийняття рішення засновників товариства віх 15.02.2008 і до звернення позивача із позовом, тобто більше 15 років, статутний капітал товариства у розмірі 28685004 грн, не сформований.

Окрім цього, товариство безпідставно обліковує вклад ТОВ «Мальва і Ко» у розмірі 520586,77 грн за балансовою вартістю переданого як вклад до статутного капіталу нерухомого майна відповідно до Акта здавання-приймання від 08.02.2008.

За твердженням позивача, зазначена в наведеному акті балансова вартість не може вважатись вартістю вкладу ТОВ «Мальва і Ко», оскільки в силу положень частини другої статті 115 ЦК України будь-яка вартість майна як вкладу до статутного капіталу товариства (в тому числі балансова) трансформується у вартість вкладу учасника за наявності відповідного рішення учасників товариства (їх згоди). Така згода учасниками товариства не надавалась.

Крім того, позивач зазначає, що після набуття чинності Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та закінчення відповідного перехідного періоду, який визначений пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ТОВ «Чернівці поліхімбуд» не приведено у відповідність до Закону статут товариства.

У тексті позовної заяви позивач відмічає, що звертаючись із цим позовом, він прагне припинити порушення Закону та відновити становище, яке існувало до порушення його прав учасника товариства з обмеженою відповідальністю, відновивши відповідний розмір статутного капіталу товариства та розмір часток учасників товариства без зміни їх відсоткового співвідношення.

Позивач звертає увагу суду на те, що з моменту прийняття рішення засновників товариства від 15.02.2008 про збільшення статутного капіталу і до звернення позивача із позовом товариство безперервно перебуває у стані невиконання обов`язку, передбаченого законом і не вживає заходів щодо усунення такого стану, а саме приведення статуту товариства (затвердження його дійсного розміру та часток учасників) у відповідність до закону.

За таких обставин, на переконання позивача, позовна вимога про визначення статутного капіталу ТОВ «Чернівці поліхімбуд» у розмірі 40000 грн. з наступним розподілом між учасниками: ОСОБА_1 - 7000 грн., що складає 17,5% статутного капіталу: ОСОБА_2 - 14000 грн., що складає 35% статутного капіталу; ОСОБА_3 - 7000 грн., що складає 17,5% статутного капіталу; ТОВ «Мальва і Ко» - 12000 грн., що складає 30% статутного капіталу, направлена на припинення порушення закону та відновлення становища, яке існувало до порушення, і є ефективним способом захисту.

Відповідачем 1 подано відзив в якому він проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні повністю. При цьому, відповідач посилається на те, що статут товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» не був приведений у відповідність до чинного законодавства з вини учасників товариства в тому числі й позивача, оскільки дане питання ставилось на розгляд загальних зборів товариства, однак, за браком голосів, не прийнято останніми. Крім того, відповідач 1 вважає, що заявлені позовні вимоги суперечать чинному законодавству, яке не передбачає повернення до стану, який існував до збільшення статутного капіталу.

Представником позивача подано відповідь на відзив в якій останній заперечує щодо доводів відповідача викладених у відзиві.

2. Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2024 позовну заяву передано судді Гурину М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 26.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.03.2024.

12.03.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернівецької області від представника відповідача 1 надійшов відзив на позов (вх.№643), в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.03.2024 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 25.03.2024.

25.03.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.03.2024.

26.03.2024 на електронну поштову адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№811).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.04.2024.

09.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача 1 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№966).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 10.04.2024 відкладено розгляд по суті на 19.04.2024.

У судовому засіданні 19.04.2024 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 23.04.2024.

На призначений день розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача 1 заперечував проти задоволення позову з мотивів викладених у відзиві на позов та поданих письмових дебатах.

Представник відповідачів 2, 3, 4 підтримав позицію представника відповідача 1, просив відмовити у задоволенні позову вказуючи на його необгрунтованість.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» було створено рішенням загальних зборів засновників від 01.03.2007 у складі громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ТОВ «Мальва і Ко» із статутним фондом 40000 грн.

Рішенням цих же загальних зборів засновників було затверджено статут ТОВ «Чернівці поліхімбуд» та обрано генерального директора.

Державну реєстрацію ТОВ «Чернівці поліхімбуд» проведено 20.03.2007, номер запису 0004280.

Згідно статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» статутний фонд товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» був у розмірі 40000,00 грн з наступним розподілом часток між учасниками: ОСОБА_1 6800,00 грн, що складає 17,5% статутного капіталу; ОСОБА_2 68000,00 грн, що складає 35% статутного капіталу; ОСОБА_3 6800,00 грн, що складає 17,5% статутного капіталу; ОСОБА_4 6800 грн, що складає 17,5% статутного капіталу; товариство з обмеженою відповідальністю «Мальва і Ко» 12000,00 грн, що складає 30% статутного капіталу (пункт 8.1.1 статуту).

Протоколом загальних зборів засновників ТОВ «Чернівці поліхімбуд» від 15.02.2008 було виключено ОСОБА_4 зі складу засновників ТОВ «Чернівці поліхімбуд» з передачею його часток в статутному фонді ОСОБА_2 .

Крім того, цими ж зборами за ініціативою представника ТОВ «Мальва і Ко» у зв`язку з виробничою необхідністю було вирішено збільшити статутний фонд ТОВ «Чернівці поліхімбуд» до 28685004,00 грн з наступним розподілом між учасниками: ОСОБА_1 - 5019875,70 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_2 - 10039751,40 грн., що складає 35% статутного фонду; ОСОБА_3 - 5019875,70 грн, що складає 17,5% статутного фонду; Товариство з обмеженою відповідальністю «Мальва і Ко» 8605501,20 грн, що складає 30% статутного фонду.

Тими ж зборами прийнято рішення про викладення статуту ТОВ «Чернівці поліхімбуд» в новій редакції.

Згідно нової редакції статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» для забезпечення діяльності товариства, за рахунок вкладів учасників утворюється статутний фонд в розмірі 28685004 грн, де частки учасників становлять: ОСОБА_1 - 5019875,70 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_2 10039751,40 грн, що складає 35% статутного фонду; ОСОБА_3 - 5019875,70 грн, що складає 17,5% статутного фонду; Товариство з обмеженою відповідальністю «Мальва і Ко» - 8605501,20 грн, що складає 30% статутного фонду (п.8.1.1 статут).

Державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи проведено 20.02.2008, номер запису 004280.

В подальшому рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Чернівці поліхімбуд», оформленим протоколом № 4 від 28.03.2011, визначено наступний графік внесення грошових коштів для формування статутного капіталу товариства кожним з учасників, а саме: не менше 2000 (двох тисяч) гривень щомісяця, до 20 (двадцятого) числа поточного місяця, до моменту повного внесення кожним з учасників 100% вартості своєї частки статутного капіталу.

Згідно бухгалтерських довідок про внески учасників ТОВ «Чернівці поліхімбуд» до статутного капіталу за період зі створення товариства і станом на лютий 2024 учасниками було фактично внесено:

- ОСОБА_1 356587,22 грн;

- ОСОБА_2 4513342,63 грн;

- ОСОБА_3 - 1787591,01 грн;

- ТОВ «Мальва і Ко» - 520586,77 грн;

- ОСОБА_4 7000,00 грн.

4. Мотиви, якими керується суд та застосоване ним законодавство.

Предметом спору у цій справі є взаємовідносини між учасниками товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд», а також самим товариством щодо збільшення статутного капіталу (фонду) та внесення учасниками цього товариства своїх вкладів в таке збільшення.

Так як ТОВ «Чернівці поліхімбуд» було створено та пройшло державну реєстрацію у 2007 році, а рішення про збільшення статутного капіталу (фонду) було прийнято 15.02.2008 р., то до цих правовідносин має застосовуватися чинне на той момент законодавство, - а саме Цивільний кодекс України та Закон України «Про господарські товариства» від 19.09.1991 р. за № 1576-ХІІ (у відповідних редакціях).

Так, згідно до статті 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства. Аналогічне положення містилося в ст.1 Закону України «Про господарські товариства».

Крім того, згідно ст.16 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції станом на 15.02.2008 р.) товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного (складеного) капіталу. Збільшення статутного (складеного) капіталу може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів (оплати акцій), крім випадків, передбачених цим Законом. Зменшення статутного (складеного) капіталу при наявності заперечень кредиторів товариства не допускається. Рішення товариства про зміни розміру статутного (складеного) капіталу набирає чинності з дня внесення цих змін до державного реєстру.

Згідно статей 4, 51 Закону України «Про господарські товариства», в цій же редакції, статут товариства мав містити, зокрема, відомості щодо розміру статутного капіталу товариства та його розподіл між учасниками.

Як встановлено судом, учасники ТОВ «Чернівці поліхімбуд» 15.02.2008 р. прийняли рішення про збільшення статутного капіталу, що знайшло своє відображення у новій редакції статуту ТОВ «Чернівці поліхімбуд». Зазначені зміни до статуту пройшли державну реєстрацію 20.02.2008 р., а тому, виходячи з положень ст.16 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції станом на 15.02.2008 р.) рішення товариства про збільшення статутного капіталу набуло чинності з дати такої державної реєстрації.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Чернівці поліхімбуд», оформленим протоколом № 4 від 28.03.2011 р., було визначено наступний графік внесення грошових коштів для формування статутного капіталу товариства кожним з учасників, а саме: не менше 2000 (двох) тисяч гривень щомісяця, до 20 (двадцятого) числа поточного місяця, до моменту повного внесення кожним з учасників 100% вартості своєї частки статутного капіталу.

Разом з тим, як встановлено судом, і не заперечується учасниками справи, станом на час розгляду справи в суді, рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «Чернівці поліхімбуд» було виконано частково, так згідно даних бухгалтерії товариства:

- учасник ОСОБА_1 вніс 356 587,22 грн (має внести 5019875,70 грн);

- ОСОБА_2 4513342,63 грн (має внести 10039751,40 грн);

- ОСОБА_3 1787591,01 грн (має внести 5019875,70 грн);

- ТОВ «Мальва і Ко» - 520586,77 грн (має внести 8605501,20 грн).

17.06.2018 р. набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

У відповідності до п.2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону було визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про господарські товариства» (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 49, ст. 682 із наступними змінами) у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.

Питання збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю за рахунок додаткових вкладів врегульовані статтею 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Так, згідно статті 18 зазначеного Закону учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників.

У рішенні загальних зборів учасників товариства про залучення додаткових вкладів визначаються загальна сума збільшення статутного капіталу товариства, коефіцієнт відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі та запланований розмір статутного капіталу.

Учасники товариства можуть вносити додаткові вклади протягом строку, встановленого рішенням загальних зборів учасників, але не більше ніж протягом одного року з дня прийняття рішення про залучення додаткових вкладів.

Статутом або одностайним рішенням загальних зборів учасників, в яких взяли участь всі учасники товариства, можуть встановлюватися інші строки для внесення додаткових вкладів, може встановлюватися можливість учасників вносити додаткові вклади без дотримання пропорцій їхніх часток у статутному капіталі або право лише певних учасників чи лише третіх осіб вносити додаткові вклади, а також може бути виключений етап внесення додаткових вкладів лише тими учасниками товариства, які мають переважне право.

Законом визначено, що протягом одного місяця з дати спливу строку для внесення додаткових вкладів, встановленого відповідно до цієї статті, загальні збори учасників товариства приймають рішення про:

1) затвердження результатів внесення додаткових вкладів учасниками товариства та/або третіми особами;

2) затвердження розмірів часток учасників товариства та їх номінальної вартості з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів;

3) затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства.

Позивач вважає, що до зобов`язань учасників ТОВ «Чернівці поліхімбуд» щодо строків внесення ними своїх додаткових вкладів мають бути застосовані положення ст.18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» зокрема, в частині визначення максимального строку внесення ними таких вкладів, - не більше ніж протягом одного року з дня прийняття рішення про залучення додаткових вкладів.

На переконання суду, положення статті 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не можуть бути застосовані до зобов`язань учасників ТОВ «Чернівці поліхімбуд» щодо внесення ними додаткових вкладів до статутного капіталу товариства згідно рішення від 15.02.2008, з огляду на наступне.

Як було зазначено вище, рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «Чернівці поліхімбуд» приймалося в 2008 році і у відповідності до чинного на той час законодавства, процедура такого збільшення полягала в наступному: учасники товариства приймали рішення про збільшення статутного капіталу, визначали розмір та порядок внесення додаткових вкладів кожним з учасників і вносили відповідні зміни до статуту товариства. При цьому, рішення про збільшення статутного капіталу набирало чинності не тоді, коли такий статутний капітал був заповнений додатковими внесками учасників, а одразу, - з дати державної реєстрації відповідних змін.

Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набув чинності 17.06.2018 р., суттєво змінив порядок збільшення статутного капіталу товариствами з обмеженою відповідальністю. За правилами статті 18 цього Закону учасники товариства спочатку приймають рішення про внесення додаткових вкладів, їх порядок та строки, та встановлюють запланований розмір статутного капіталу. Лише по закінченню процедури внесення додаткових вкладів учасники товариства збільшують статутний капітал до фактично внесених учасниками додаткових вкладів.

Так як збільшення статутного капіталу ТОВ «Чернівці поліхімбуд» набуло чинності при державній реєстрації цього рішення 20.02.2008, то суд вважає безпідставним застосовувати до зазначених правовідносин норми Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набув чинності 17.06.2018.

При цьому, суд звертає увагу на те, що судом не надавалося оцінки законності прийняття учасниками ТОВ «Чернівці поліхімбуд» рішення від 15.02.2008 про збільшення розміру статутного капіталу товариства, так як позивачем зазначене рішення протоколу зборів учасників не оскаржується, і така оцінка виходить за межі предмету цієї справи.

Щодо зобов`язань учасників ТОВ «Чернівці поліхімбуд», які вони взяли на себе при збільшенні розміру статутного капіталу, то, на думку суду, ці зобов`язання є діючими, і такими, що підлягають виконанню.

Разом з тим, позивач у своїх позовних вимогах не ставить питання щодо виконання зобов`язання учасниками ТОВ «Чернівці поліхімбуд» про внесення ними своїх додаткових вкладів до статутного капіталу, а просить суд «відновити становище, яке існувало до порушення», і на думку позивача, є ефективним способом захисту.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

Зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України вбачається, що кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту цивільного права чи інтересу це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18, пункт 5.5)). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19, пункт 14) та від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункт 40)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18, пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18, пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19, пункт 48), від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17 (провадження № 14-98цс20, пункт 14), від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 (провадження № 12-8гс22, пункт 9.12).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Установлені законом матеріально-правові способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom), заява № 22414/93, Європейський суд з прав людини виснував, що зазначена норма Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення саме порушеного права особи, яка звернулася за судовим захистом. Натомість застосування судом неефективного способу захисту створює лише видимість захисту права особи, в той час як насправді таке право залишається незахищеним, що не відповідає статті 13 Конвенції.

У постанові від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).

В той же час, обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права не співвідноситься із можливим порушенням прийнятого на себе учасниками товариства з обмеженою відповідальністю зобов`язання щодо внесення додаткових вкладів до статутного капіталу, - адже позивач просить суд не зобов`язати учасників виконати взятий обов`язок в натурі, а просить «відновити становище, яке існувало до порушення».

Разом з тим позовна вимога про визначення статутного капіталу ТОВ «Чернівці поліхімбуд» на рівні 40000 грн, порівняно з існуючим зареєстрованим розміром статутного капіталу 28685004 грн, є фактично зменшенням статутного капіталу товариства.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» питання зміни розміру статутного капіталу товариства є виключною компетенцією загальних зборів товариства. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що ним приймалися визначені чинним законодавством заходи до скликання таких загальних зборів із відповідним порядком денним.

При цьому суд погоджується з доводами відповідача, ТОВ «Чернівці поліхімбуд», про те, що задоволення позовних вимог в заявленому вигляді не лише не співвідноситься із суттю існуючого між сторонами зобов`язання, а порушить законні права та інтереси інших учасників ТОВ «Чернівці поліхімбуд».

Справді, пропонуючи суду визначити статутний капітал ТОВ «Чернівці поліхімбуд» у розмірі 40000,00 грн (тобто фактично зменшити статутний капітал товариства) позивач пропонує порушити права та законні інтереси інших учасників товариства, так як інші учасники поступово вносили свої додаткові внески до статутного капіталу товариства ( ОСОБА_1 356587,22 грн, ОСОБА_2 4513342,63 грн, ОСОБА_3 1787591,01 грн).

Очевидно, шо в разі задоволення позову в запропонованому позивачем вигляді права інших учасників, які вносили свої додаткові внески до статутного капіталу будуть порушені, оскільки таких учасників фактично буде позбавлено юридичного підґрунтя вже здійснених ними внесків, порушено їхнє право на мирне володіння майном.

Разом з тим, частка в статутному капіталі товариства є об`єктом власності. Захищаючи права одного з учасників товариства, суд не може порушувати права власності інших учасників. Зазначена позиція була висловлена, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 31.08.2022 р. у справі № 924/700/21.

Крім того, пропонуючи суду визначити статутний капітал ТОВ «Чернівці поліхімбуд» у розмірі 40000,00 грн, позивач фактично пропонує зменшити розмір статутного капіталу цього товариства. Разом з тим, порядок зменшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю врегульований статтею 19 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», яка, зокрема, визначає, що таке рішення виноситься виключно загальними зборами учасників товариства, з обов`язковим повідомленням про це кредиторів товариства.

Таким чином, запропонований позивачем спосіб захисту його можливо порушеного права, порушує права невизначеного кола третіх осіб, а саме кредиторів ТОВ «Чернівці поліхімбуд».

Крім наведених аргументів щодо неефективного способу захисту, обраного позивачем, суд також звертає увагу на те, що сама поведінка позивача також не є добросовісною. Адже, ТОВ «Мальва і Ко» за даними бухгалтерії товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» не виконала свого зобов`язання про внесення додаткового вкладу до статутного капіталу товариства. Доводи позивача про те, що його внесок був оцінений відповідачем, ТОВ «Чернівці поліхімбуд», неналежним чином, суд не приймає до уваги, так як позивачем така оцінка його внеску не оскаржується і не є предметом цього спору.

Суд вважає посилання позивача на положення ст. 144 ЦК України безпідставним, так як ст. 144 ЦК України було виключено з Цивільного кодексу України на підставі Закону № 2275-VIII від 06.02.2018, і положення цієї статті не можуть бути застосовані до правовідносин, що склалися на сьогодні.

Так само, суд відхиляє доводи позивача щодо не приведення статуту ТОВ «Чернівці поліхімбуд» до вимог чинного законодавства, а саме Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Та обставина, що статут цього товариства не приведений у відповідність до вимог чинного законодавства не може бути підставою для задоволення позовних вимог у вигляді визначення розміру статутного капіталу у запропонованому позивачем розмірі.

5. Висновки за наслідками розгляду справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

Пунктом 2 частини 1, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України, сплачений судовий збір залишити за позивачем у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Гурин

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.