ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/3286/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг ЛТД": Гуляєва А.А., Чекодаєв І.В.

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем": Ланчковський Ю.В.

від ОСОБА_1 : Ковжога О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем"

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 року, суддя в І інстанції Желєзна С.П., повний текст якого складено 22.01.2024 в м. Одесі

у справі: №916/3286/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг ЛТД"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_1

про стягнення 850 000 грн

В С Т А Н О В И В:

В липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Коприг ЛТД" (далі - ТОВ "Коприг ЛТД") звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем" (далі - ТОВ "Укрчем") про стягнення заборгованості у розмірі 850 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки товару №3/23-9 від 30.03.2023 в частині оплати вартості поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 у справі №916/3286/23 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг ЛТД" заборгованість у розмірі 850000,00 грн та судовий збір у розмірі 12 750,00 грн.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту поставки відповідачу товару загальною вартістю 850 000 грн, що з урахуванням відсутності доказів його оплати з боку відповідача має наслідком задоволення заявлених ТОВ "Коприг ЛТД" позовних вимог до ТОВ "Укрчем" у повному обсязі.

13.02.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем", в якій останнє просить рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 у справі №916/3286/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрчем" зазначило про відсутність в матеріалах справи належних доказів щодо підтвердження факту поставки позивачем товару, а додані позивачем докази щодо ввозу компресорів на територію порту не підтверджує факт отримання компресорів відповідачем.

Відповідач вказав, що при оформленні перепусток на автомобіль для ввезення компресорів на територію порту заступник директора з безпеки ТОВ «УКРЧЕМ» Шавмаров І.Ю діяв всупереч рішенню директора ТОВ «УКРЧЕМ» про розірвання договору.

Також скаржник зазначив, що 12.01.2023 відповідачем було направлено клопотання про перенесення судового засідання на інший час у зв`язку з участю в іншій кримінальній справі, що розглядалася в Деснянському районному суді м. Києва колегією суддів з 2016 року. Ця причина неявки є поважною. Перенесення ж господарської справи на інший день не завдало б шкоди інтересам жодної із сторін, натомість забезпечило би реалізацію відповідачем своїх прав та об?єктивному розгляду справи, однак суд відмовив у задоволенні цього клопотання і розглянув справу без участі представника ТОВ «УКРЧЕМ», тим самим позбавивши позивача можливості реалізувати свої права передбачені ч.1 ст.42 та ч.1 ст.218 ГПК України;

??До апеляційної скарги відповідачем додано додатки, а саме: копія листа ДП «РМТП» №1-34/10338 від 15.11.2021; копія витягу з ЄДРПОУ на ТОВ «ПОРТ АЛЬБІОН»; копія витягу з ЄДРПОУ на ТОВ «ОДЕССОС РЕНІ»; копія адвокатського запиту в ГУ ДПС в Харківській області; копія відповіді ГУ ДПС в Харківській області на адвокатський запит; копія договору суборенди нежитлового приміщення №10/04 від 10.04.2023, акт приймання-передачі до договору суборенди, додаткова угода до договору суборенди та приймання-передачі до додаткової угоди.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її необгрунтованість, оскаржуване рішення без змін.

Зокрема, позивач зазначив, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які в сукупності свідчать про доведення факту поставки та отримання товару відповідачем.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №916/3286/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем" та призначено справу до розгляду на 02.04.2024 об 11:00.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 оголошено перерву в розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем" на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 у справі №916/3286/23 до 09.04.2024 о 12:30 та в подальшому призначено справу до розгляду до 23.04.2024 о 10:45.

09.04.2024 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг ЛТД" надійшли письмові пояснення, а також клопотання про приєднання до матеріалів справи рішення господарського суду м. Києва від 21.11.2021 у справі №910/14801/21 та адвокатські запити до АМПУ Ренійського морського порту.

22.04.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг ЛТД" надійшли письмові пояснення, в яких останнє зазначає про наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, що підтверджують факт поставки товару відповідачу.

В судовому засіданні 23.04.2024 представники позивача та третьої особи просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін, представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні рішення з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо долучених до апеляційної скарги нових доказів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та (одночасно) перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).

Таким чином, надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції, без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції, буде вважатися порушенням положень статей 80, 269 ГПК України.

Наведені положення ГПК України пов`язують вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів з одночасним виконанням критеріїв: «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи». При цьому, тягар доведення зазначених обставин покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою) про долучення доказів

Така правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 08.09.2022 у справі № 910/5011/18, від 13.04.2021 у справі № 909/722/14 та від 01.07.2021 у справі № 46/603.

Як вже було зазначено вище, до апеляційної скарги відповідачем додано додатки, а саме: копія листа ДП «РМТП» №1-34/10338 від 15.11.2021; ??копія витягу з ЄДРПОУ на ТОВ «ПОРТ АЛЬБІОН»; ??копія витягу з ЄДРПОУ на ТОВ «ОДЕССОС РЕНІ»; ??копія адвокатського запиту в ГУ ДПС в Харківській області; ??копія відповіді ГУ ДПС в Харківській області на адвокатський запит; копія договору суборенди нежитлового приміщення №10/04 від 10.04.2023, акт приймання-передачі до договору суборенди, додаткова угода до договору суборенди та приймання-передачі до додаткової угоди.

При цьому, колегія суддів зазначає про відсутність клопотання про долучення доданих до апеляційної скарги документів до матеріалів справи, також скаржником не обгрунтовано причину неподання їх до суду першої інстанції, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції відмовив у їх долученні до матеріалів справи.

Щодо клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг ЛТД" про приєднання до матеріалів справи рішення господарського суду м. Києва від 21.11.2021 у справі №910/14801/21 та адвокатських запитів до АМПУ Ренійського морського порту, судова колегія вважає, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про долучення нових доказів позивачем не обґрунтовано підстави порушення порядку подання доказів до суду, не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у зв`язку з чим відмовлено у їх приєднанні до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2023 між ТОВ Укрчем (Покупець) та ТОВ „Коприг ЛТД (Постачальник) було підписано договір на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити обладнання відповідно до специфікації та технічного завдання, що є невід`ємними частинами договору.

Згідно з п. п. 3.1, 3.3 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 Постачальник проводить контрольну зборку та випробування обладнання в присутності представників Покупця або представляє відеозвіт про випробування. Всі необхідні для випробування електричні пристрої, прибори, запірну арматуру та витратні матеріали забезпечує Постачальник.

Постачальник та Покупець після вдалого випробування апаратів, складають та підписують акти випробування.

Пунктом 3.4 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 врегульовано, що передача (поставка) обладнання здійснюється Постачальником на склад Покупця (Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188а) на умовах DDP, згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2020 р.

Згідно з п. п.3.6, 3.8 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 факт передачі (поставки) обладнання Покупцеві підтверджується актом прийому-передачі (видатковою накладною), який підписується сторонами.

Датою поставки обладнання вважається дата підписання Покупцем відповідного акту прийому-передачі (видаткової накладної). Покупець призначає відповідальну особу (уповноваженого представника), яка має повноваження прийняти обладнання згідно специфікації до цього договору в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. п. 5.1-5.3 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 оплата за договором здійснюється через безвідкличний, непідтверджений документарний акредитив (далі - акредитив), що не підлягає передачі. Акредитив відкривається Покупцем на користь Постачальника з терміном дії 60 календарних днів. Акредитив відкривається Покупцем на всю ціну договору на суму 850 000,00 грн. не пізніше 5 календарних днів з дати підписання договору.

Пунктом 5.4.договору передбачено, що платіж на суму 850 000 підлягає оплаті по пред`явленню документів: рахунок-фактура з вказаним номером договору; паспорти на компресорне обладнання; акт випробування; видаткова накладна; товарно-транспортна накладна.

Згідно з п. 10.1 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2023.

Відповідно до п. 11.6 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 цей договір може бути розірваний достроково тільки за взаємною згодою сторін.

У специфікації №1 до договору №3/23-9 від 30.03.2023 сторонами було визначено вимоги до обладнання (2-х поршневих компресорів), які позивач зобов`язався поставити відповідачу. Крім того, сторонами було погоджено технічне завдання, яке містить технічні характеристики та вимоги до компресорів.

Між ТОВ Укрчем (Наказодавець) та ПАТ Банк Восток (Банк) було укладено договір про відкриття акредитива №ПА2023-002 від 05.04.2023, відповідно до якого Банк за наказом ТОВ Укрчем зобов`язався відкрити безвідкличний акредитив на суму 850 000 грн на користь ТОВ „Коприг ЛТД. Акредитив є засобом платежу за договором поставки товару №3/23-9 від 30.03.2023; акредитив відкритий на строк по 12.06.2023. 06.04.2023 АТ КБ Приватбанк було повідомлено ТОВ „Коприг ЛТД про відкриття документального акредитива референс №РА2023-002 від 06.04.2023 на користь позивача.

31.05.2023 ТОВ Укрчем звернулось до позивача із листом №1119, згідно якого відповідач, посилаючись на укладення між сторонами договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023, а також на укладення із ПАТ Банк Восток договору про відкриття акредитива №ПА2023-002 від 05.04.2023, також повідомляє, що строк поставки товару спливає 04.06.2023. Проте, у відповідача відсутня будь-яка інформація щодо дати поставки компресорів, у зв`язку з чим, ТОВ Укрчем просило повідомити дату та час поставки компресорів.

31.05.2023 ТОВ „Коприг ЛТД листом №1 у відповідь на звернення відповідача - ТОВ Укрчем №1119 від 31.05.2023 повідомило, що обладнання майже готове для відправлення, у зв`язку з чим, позивач просив забезпечити прибуття представників ТОВ Укрчем до м. Дніпра з 03.06.2023 по 05.06.2023 для проведення випробувань обладнання; повідомити про готовність підписання актів випробування та інших документів з використанням кваліфікованих електронних підписів.

01.06.2023 ТОВ Укрчем звернулось до позивача із листом №1134, згідно якого відповідачем було вказано, що за умовами договору позивач має поставити два компресори, але на наданих світлинах зображений лише один, стан готовності іншого компресора не відомий. При цьому, відповідачем було повідомлено, що представники ТОВ Укрчем готові 03.06.2023 прибути у м. Дніпро для приймання обладнання.

02.06.2023 ТОВ Укрчем звернулось до позивача із листом №1140, відповідно до якого просило позивача підтвердити готовність прийняття комісії ТОВ Укрчем 03.06.2023 для приймання обладнання.

02.06.2023 ТОВ „Коприг ЛТД листом №1 у відповідь на звернення відповідача №1140 від 02.06.2023 повідомило, що станом на кінець дня 02.06.2023 року роботи по підготовці обладнання до випробувань з боку ТОВ „Коприг ЛТД остаточно не завершені, що унеможливлює проведення випробувань 03.06.2023. Посилаючись на неможливість своєчасного проведення випробувань з причин, які не залежать від позивача, ТОВ „Коприг ЛТД було зазначено, що орієнтовно готовність обладнання до комісійних випробувань запланована на 08.06.2023, про день проведення комісійних випробувань відповідач буде повідомлено додатково та завчасно.

07.06.2023 ТОВ Укрчем звернулось до позивача із листом №62, відповідно до якого ТОВ Укрчем повідомило, що незважаючи на неготовність компресорів для прийняття, відповідач готовий їх прийняти, відповідач готовий прийняти обладнання 09.06.2023 у випадку успішного випробування та готовності до відвантаження обладнання.

08.06.2023 ТОВ „Коприг ЛТД листом №1 повідомило ТОВ Укрчем про готовність прийняти комісію для проведення випробувань 10.06.2023.

09.06.2023 ТОВ Укрчем листом №65 у відповідь на лист позивача повідомило, що термін поставки обладнання складає 60 календарних днів з моменту відкриття акредитиву. ТОВ „Коприг ЛТД неодноразово повідомляло, що роботи майже завершені і компресори майже готові до випробувань та прийомки, однак запрошень на випробування не надходило, а прийомка постійно переносилась; випробування з невідомих причин були зірвані і знову були перенесені.

Незважаючи на закінчення строку поставки компресорів ТОВ Укрчем погодилось прибути на випробування 08.06.2023, але випробування знову були зірвані і позивач повідомив про неготовність прийняття комісії ні 08.06.2023, ні 09.06.2023.

Позивачем було запропоновано прибути на випробування компресорів 10.06.2023, однак ТОВ Укрчем не може забезпечити прибуття представників, оскільки 10.06.2023 є суботою, тобто вихідним днем; відповідач має обґрунтовані сумніви в готовності компресорів до випробувань; строк поставки компресорів, що був визначений сторонами у договорі закінчився 04.06.2023, а, отже, позивачем було суттєво порушено умови договору.

09.06.2023 ТОВ „Коприг ЛТД листом №1 у відповідь на лист відповідача №65 від 09.06.2023 повідомило, що пропозиція позивача провести випробування у суботу 10.06.2023 була зроблена із розрахунку можливості проведення випробувань у суботній день з огляду на згоду відповідача забезпечити прибуття представників у суботу 03.06.2023.

По тексту вказаного листа позивачем також були наведені пояснення щодо пропуску строків поставки обладнання за договором. Позивачем також було вказано, що понеділок 12.06.2023 є єдиним буднім днем, коли позивач може провести випробування із залученням представників покупця, в іншому випадку ТОВ Коприг ЛТД може забезпечити покупця відеофайлом випробувань або забезпечити дистанційну участь представників відповідача за допомогою відеотрансляції. Крім того, позивачем було запропоновано внести зміни до договору в частині порядку та способу оплати товару.

12.06.2023 ТОВ „Коприг ЛТД було направлено на електронну пошту відповідача, вказану у договорі №1140 від 02.06.2023, запитання щодо можливості складення відеозвіту про випробування.

13.06.2023 ТОВ „Коприг ЛТД було направлено на електронну пошту відповідача акт випробувань з електронним підписом керівника позивача та відеозвіт випробування.

Згідно актів випробування два поршневі компресори відповідають умовам договору щодо параметрів якості.

13.06.2023 ТОВ „Коприг ЛТД звернулось до відповідача із листом №1, відповідно до якого позивач повідомляв, що 13.06.2023 на адресу ТОВ Укрчем було відправлено дві одиниці обладнання, поставка якого передбачена умовами договору. Відправка товару на адресу ТОВ Укрчем була здійснена із залученням перевізника ФОП Катело В.В. автомобілем DAF р/н AX0907MP, напівпричіп SCHMITZ р/н AX0392XF до місцезнаходження покупця за адресою: 68802, Одеська область, Ізмаїльський район, місто Рені, вулиця Дунайська, будинок 188-А; відправлений товар забезпечений супровідними документами: посібник з експлуатації на кожну одиницю обладнання (2 шт), рахунок на сплату №329 від 07.06.2023, видаткова накладна №182 від 12.06.2023, акт випробування на кожну одиницю обладнання - 2 шт (№1, №2 від 12.06.2023). Доставка вантажу до місця призначення у м. Рені запланована на 15.06.2023 року у зв`язку з чим позивач просив забезпечити розвантаження транспортного засобу.

14.06.2023 ТОВ Укрчем листом №91 повідомило позивача про прийняття відповідачем рішення про відмову від договору, що має наслідком його розірвання в односторонньому порядку. Посилаючись на порушення позивачем строків поставки обладнання, а також на закінчення 12.06.2023 терміну дії договору про відкриття акредитива, відповідачем було повідомлено, що оплата товару на умовах визначених договором на сьогоднішній день є неможливою. Разом з тим, зважаючи на готовність ТОВ „Коприг ЛТД відвантажити компресори відповідач може розглянути можливість їх покупки, якщо позивач забезпечить виконання пусконалагоджувальних робіт спеціалістами ТОВ „Коприг ЛТД з випробуванням в робочому режимі та підтвердженням гарантії роботи компресорів.

03.07.2023 ТОВ „Коприг ЛТД звернулось до відповідача із претензією №1, відповідно до якої позивач, посилаючись на поставку 15.06.2023 двох поршневих компресорів, просив оплатити отриманий товар згідно вимог цивільного законодавства. Вказана претензія була направлена на електронну пошту відповідача 07.07.2023 та залишена без відповіді.

Невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки товару №3/23-9 від 30.03.2023 в частині оплати вартості поставленого товару стало підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою про стягнення з відповідача 850 000,00 грн.

Суд першої інстанції, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку у їх сукупності, дійшов висновку, що факт поставки товару, загальною вартістю 850 000,00 грн видається більш вірогідним, ніж посилання відповідача на невиконання позивачем зобов`язань з поставки товару, а тому дійшов висновку про задоволення заявлених ТОВ „Коприг ЛТД" позовних вимог про стягнення з ТОВ «Укрчем» 850000,00 грн.

Судова колегія погоджується із таким висновком суду, зважаючи на таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При визначені правової природи договору суд враховує його умови, права та обов`язки сторін, а також предмет.

Колегія суддів вбачає, що за своєю правовою природою договір №3/23-9 від 30.03.2023 є договором поставки.

Згідно із статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (стаття 662 Цивільного кодексу України).

Згідно із положеннями статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Статтею 689 Цивільного кодексу України врегульовано, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу приписів статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і, водночас, набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

Підставою виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг ЛТД" заборгованість у розмірі 850 000 грн, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням, за доводами позивача, зобов`язань за договором поставки товару №3/23-9 від 30.03.2023 в частині оплати вартості поставленого товару.

Так, у цій справі відповідач - покупець за договором, зокрема, не визнає факту постачання спірного товару, у той час як позивач - постачальник за договором наполягає на тому, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які у своїй сукупності свідчать про доведеність факту поставки та отримання спірного товару відповідачем.

Отже, в першу чергу підлягає встановлення обставин здійснення поставки товару двох компресорів.

Південно-західний апеляційний господарський суд при розгляді цієї справи враховує, що у частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з «Достатність доказів» на нову «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Так, згідно з п.3.6, договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 факт передачі (поставки) обладнання Покупцеві підтверджується актом прийому-передачі (видатковою накладною), який підписується сторонами.

Дослідивши надані позивачем видаткову накладну №182 від 12.06.2023 та товарно-транспортну накладну №П2 від 13.06.2023, колегія суддів дійшла висновку, що ці документи не відповідають вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів, оскільки не містять підпису покупця (відповідача).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Такий факт повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Аналогічні правові позиції в рамках процесуального питання доказування у господарському судочинстві викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 по справі № 916/3027/21 та Верховним Судом у постанові від 14.11.2023 по справі № 904/2063/20 (904/8245/21).

Сама по собі відсутність первинних документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі №910/14900/19.

У постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 915/878/16 зазначено, що для з`ясування правової природи як господарської операції (спірної поставки), так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції. Зважаючи на принцип превалювання сутності над формою, судам слід було врахувати, фактичне здійснення господарської операції, повинно підтверджуватися, в тому числі, і реальним джерелом походження товару (його виробництва, попередньої купівлі тощо) в обсязі, зазначеному у первинному документі.

У постанові від 21.06.2023 по справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що місцевий господарський суд оцінив подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку у їх сукупності, натомість апеляційний суд обмежився констатацією відсутності у відповідача первинних документів на поставку товару та відсутністю трудових відносин між позивачем та ОСОБА_2 , а також доручення останньому на отримання товару від відповідача. При цьому апеляційний суд не здійснив оцінку поданих сторонами доказів у їх сукупності, що не відповідає частині другій статті 86 ГПК України.

Досліджуючи обставини щодо фактичного руху товару за спірною поставкою, колегія суддів встановила наступне.

Як було зазначено вище, за доводами позивача, зі змісту листування сторін вбачається, що відповідач спочатку був готовий прийняти товар, незважаючи на пропущений строк для його поставки, однак сторони не дійшли домовленості щодо узгодження дати для забезпечення представників договору для проведення випробувань, а тому, позивач згідно п.3.1. договору надіслав останньому відеозвіти та акти випробувань в електронному вигляді, згідно яких компресори відповідають умовам договору щодо параметрів якості та повідомив відповідача, що 13.06.2023 на адресу ТОВ Укрчем було відправлено дві одиниці обладнання, поставка якого передбачена умовами договору.

За доводами відповідача, останній прийняв рішення про відмову від договору, що має наслідком його розірвання в односторонньому порядку, посилаючись на порушення позивачем строків поставки обладнання, а також на закінчення 12.06.2023 терміну дії договору про відкриття акредитива. Також відповідач заперечує факт поставки та отримання останнім товару двох компресорів на суму 850 000 грн.

Так, 13.06.2023, тобто за день до повідомлення відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку від 14.06.2023 №91, ТОВ „Коприг ЛТД звернулось до відповідача із листом №1, відповідно до якого позивач повідомив, що 13.06.2023 на адресу ТОВ Укрчем було відправлено дві одиниці обладнання, поставка якого передбачена умовами договору.

В листі від 14.06.2023 ТОВ Укрчем повідомив позивача про розірвання договору в односторонньому порядку та одночасно зазначило, що зацікавлені у найшвидшому отриманні компресорів і зважаючи на готовність відвантажити компресори вже ж таки можуть розглянути можливість їх покупки. Зважаючи на затримку поставки компресорів і понесені ТОВ Укрчем у зв?язку з цим збитки та незручності, вважають, що справедливими умовами поставки по новому договору буде проведення пусконалагоджувальних робіт спеціалістами підприємства ТОВ „Коприг ЛТД з випробуваннями в робочому режимі та підтвердження гарантії роботи компресорів 24 місяці з пропановмісною сумішшю. Зі свого боку, у разі досягнення порозуміння, ТОВ Укрчем буде готовим прийняти ці компресори і оплатити їх повну вартість упродовж 5 днів з дати їх успішного випробування в умовах виробництва.

Колегія суддів наголошує, що зі змісту наявного в матеріалах справи листування сторін щодо узгодження проведення випробувань двох компресорів та дати поставки товару вбачається, що ТОВ Укрчем, незважаючи на пропущений позивачем строк поставки товару, було готово прийняти товар у випадку успішного випробування та готовності до відвантаження обладнання.

Відправка товару на адресу ТОВ Укрчем була здійснена із залученням перевізника ФОП Катело В.В. автомобілем DAF р/н НОМЕР_1 , напівпричіп SCHMITZ р/н НОМЕР_2 до місцезнаходження покупця за адресою: АДРЕСА_1 ; відправлений товар забезпечений супровідними документами: посібник з експлуатації на кожну одиницю обладнання (2 шт), рахунок на сплату №329 від 07.06.2023, видаткова накладна №182 від 12.06.2023, акт випробування на кожну одиницю обладнання - 2 шт (№1, №2 від 12.06.2023). Доставка вантажу до місця призначення у м. Рені запланована на 15.06.2023 року у зв`язку з чим позивач просив забезпечити розвантаження транспортного засобу (т.1 а.с.31).

15.06.2023 ТОВ Укрчем звернулось до Ренійської філії ДП „АМПУ" із листом №1277, відповідно до якого просило надати дозвіл на оформлення разових перепусток 15.06.2023 на ім`я ОСОБА_3 , вод. посв. ВХХ 117508, вантажівки DAF, д/н НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 .

15.06.2023 Ренійською філією ДП „АМПУ" було видано разову перепустку №1278 на ввіз ТМЦ; у перепустці вказані дані водія ОСОБА_3 , найменування тмц компресор у кількості 2-х штук; інформація про автомобіль та причіп.

В матеріалах справи наявний укладений 13.06.2023 між ТОВ „Коприг ЛТД та ФОП Катело В.В. договір-заявка №13/06 на перевезення вантажу (двох одиниць обладнання) на наступну адресу ТОВ Укрчем: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.89).

На виконання договору договору-заявки №13/06 від 13.06.2023 ФОП Катело В.В. було виставлено позивачу рахунок-фактуру №55 від 14.06.2021 на суму 15 000 грн (т.1 а.с.90). Вартість перевезення була оплачена позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією №153 від 14.06.2023 на суму 15 000 грн (т.1 а.с.91).

Матеріали справи також містять нотаріально посвідчену заяву свідка ОСОБА_3 від 16.11.2023, згідно якого свідок повідомляє, що на виконання договору, укладеного з ФОП Катело В.В., він 13.06.2023 прибув до пункту завантаження, який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 ; у причіп було навантажений обладнанням (два насоси), які ОСОБА_3 повинен був доставити 15.06.2023 року у пункт розвантаження, який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . По прибуттю, близько 08 години ранку, до пункту розвантаження, який знаходився на території морського порту Рені, свідок зателефонував контактній особі порту Рені на ім`я ОСОБА_4 , для уточнення де саме необхідно здійснити розвантаження. Номер телефону зазначеної вище контактної особи йому надала ФОП Катело В.В. Свідку повідомили, що треба почекати і заїхати на територію морського порту Рені о 09 годині, оскільки територія морського порту є режимним об`єктом, а, отже, доступ до товарів, вантажів, автомобілів здійснюється виключно через контрольно-пропускні пункти з дотриманням пропускного режиму. Свідок повідомляє, що після оформлення разової перепустки на в`їзд до території морського порту до нього в автомобіль підсів пан Василь, з метою надання координаційних вказівок та супроводу до безпосереднього місця розвантаження. На місці розвантаження знаходились раніше не відомі свідку особи у кількості трьох осіб, двоє з яких представилися представниками ТОВ Укрчем та попросили передати їм документи на вантаж. Свідок віддав документи чоловікам, а ці чоловіки передали документи на вантаж жінці, яка була разом з ними, та сказали їй щоб вона оформила документи (підписала ТТН та інше). Після цього, під`їхав трактор і почав розвантаження автомобіля. Після розвантаження жінка, якій були передані супровідні документи, відмовилася підписувати товарно-транспортну накладну про отримання вантажу, посилаючись на перебування головного бухгалтера ТОВ Укрчем на нараді. Після зазначених обставин, свідок зв`язався з ФОП Катело В.В., яка сказала, що директор ТОВ Коприг ЛТД (вантажовідправник) повідомив, що він не буде викликати поліцію для того, щоб змусити представників ТОВ Укрчем підписати документи, він згоден з наданими транспортними послугами і без підписаної товарно-транспортної накладної, а з питання підпису транспортної накладної він пізніше сам розбереться. Після цього свідок повернувся в контрольно-пропускний пункт, віддав разову перепустку, співробітник контрольно-пропускного пункту переконався у тому, що автомобіль пустий, шляхом його огляду і свідок виїхав з території морського порту Рені (т.2 а.с.24).

Слід також звернути увагу на твердження позивача, що компресори є досить важкий вантаж й для того, щоб його завантажити на автомобіль перевізника позивач укладав договір про надання послуг маніпулятора (підйому і завантаження товару на транспортний засіб) (том 1 а.с.121-122)

Згідно довідки начальника Служби морської безпеки Ренійської філії ДП „АМПУ" 15.06.2023 о 11:04 автомобіль DAF, д/н НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , в`їхав на територію порту та був навантажений двома компресорами на підставі оформленої заступником директора з безпеки відповідача - ТОВ «Укрчем» Шавмаровим І.Ю. матеріальної перепустки №143910 від 15.06.2023 на ввіз 15.06.2023 року водієм ОСОБА_3 , автомобіль DAF р/н НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 двох компресорів із їх місцем складуванням на складі ТОВ «Укрчем» (т.1 а.с.249).

Зі змісту листа Ренійської філії ДП «АМПУ» від 10.10.2023 року вбачається, що філія не має можливості надати суду відомості щодо вивезення компресорів з території порту.

Отже, матеріали містять відомості щодо ввезення компрессорів на територію порту, відомості щодо їх вивезення відсутні.

Доводи апелянта, що ОСОБА_5 діяв всупереч рішення директора відповідача не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки ця обставина не спростовує того, що товар був фактично ввезений та територію порту на склад ТОВ «Укрчем», що підтверджується листами порту та перепустками.

Також судова колегія звертає увагу, що територія морського порту Рені є закритою, порт є режимним об`єктом і доступ будь-яких осіб до нього не є вільним.

Отже, після прибуття вантажу в порт 15.06.2023 року на склад відповідача, останній мав виконувати обов`язки покупця щодо прийняття товару або надання мотивованої відмови від його прийняття згідно умов договору та приписів ст.ст.712,655,689 ЦК України.

Згідно приписів статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із положеннями статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Статтею 689 Цивільного кодексу України врегульовано, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Як вбачається з листування сторін, сторони не домовились щодо випробування компрессорів з прибуттям представників ТОВ «Укрчем» в м. Дніпр, оскільки субота 10.06.2023 року є вихідним днем, тому 13.06.2023 позивачем було направлено відеозвіт про випробування компрессорів на адресу відповідача, можливість такого направлення передбачено п.3.1 договору.

Згідно актів випробування два поршневі компресори відповідають умовам договору щодо параметрів якості.

Згідно з п. 3.1 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 Постачальник проводить контрольну зборку та випробування обладнання в присутності представників Покупця або представляє відеозвіт про випробування.

Згідно пунктів 3.2., 3.3. договору, в разі виявлення дефектів, компресорів (підвищений шум або нагрів корпусів компресорів, тощо), які будуть встановленні під час випробувань, Постачальник усуває дефекти та проводить повторну зборку та випробування обладнання за власний рахунок. Постачальник та Покупець після вдалого випробування апаратів, складають та підписують Акти випробування.

У відповідності до пункту 4.1 договору №3/23-9 від 30.03.2023 обладнання вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем, якщо немає претензій: у відношенні до кількості - при відсутності різниці між кількістю Обладнання, вказаного в товарно-транспортних документах (ТТН, видаткова накладна) та фактично поставленим Обладнанням. При виявленні невідповідностей по якості Обладнання, Покупець письмово повідомляє про це Постачальника. В разі неприбуття представника Постачальника протягом трьох робочих днів, Покупець може залучити для підтвердження невідповідності якості Обладнання представника громадськості або іншу незалежну компетентну особу.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять будь-якого повідомлення ТОВ Укрчем щодо виявлення невідповідностей по якості обладнання за надісланим позивачем відеозвітом про випробування, тобто жодних зауважень чи претензій щодо цих випробувань відповідач позивачу не заявляв, що свідчить про те, що відповідач не заперечує проти їх якості.

Оцінюючи у сукупності вищенаведені матеріали та обставини справи, судова колегія дійшла висновку про дотримання позивачем умов п.3.1 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 щодо надання відеозвіту про випробування та про відсутність в матеріалах справи претензій відповідача щодо виявлення невідповідностей по якості обладнання за надісланим позивачем відеозвітом про випробування, а тому обладнання вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем у відповідності до пункту 4.1 договору №3/23-9 від 30.03.2023 та покупець зобов`язаний прийняти такий товар і сплатити за нього грошову суму згідно статті 655 ЦК України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що відповідач безпідставно відмовився від прийняття товару або не надав мотивованої відмови від його прийняття, претензій чи вимоги про заміну товару в порушення приписів ст.689 ЦК України та умов договору, тому така поведінка відповідача - ТОВ Укрчем є суперечливою та недобросовісною.

Однією із засад цивільного законодавства України є добросовісність.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Таким чином, дії ТОВ Укрчем не відповідають принципу "non concedit venire contra factum proprium".

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а саме:

-тривале листування сторін щодо узгодження дати випробування та направлення товару з 02.06.2023 по 15.06.2023, яке свідчить про обізнаність сторін щодо умов виконання спірного договору;

-відеозвіт випробування від 13.06.2023 та акт випробувань з електронним підписом керівника позивача, згідно яких поршневі компресори відповідають умовам договору щодо параметрів якості та відсутність претензій з боку відповідача щодо актів випробувань;

-лист ТОВ «Укрчем» №1277 від 15.06.2023 на адресу РФ ДП «АМПУ» про оформлення перепусток ОСОБА_3 , посвідчення водія НОМЕР_3 ; автомобіль DAF р/н НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 (т.1 а.с.248);

-матеріальна перепустка №143910 від 15.06.2023, оформлена за заявкою ТОВ «Укрчем» на ввіз 15.06.2023 року, водієм ОСОБА_3 , двох компресорів із їх місцем складуванням на складі ТОВ «Укрчем» (т.1 а.с.249);

-лист Ренійської філії ДП «АМПУ» від 10.10.2023 року, яким підтверджується те, що водій Коновалов в`їхав на територію порту з двома компресорами (т.1 а.с.247);

-договір-заявка №13/06 від 13.06.2023 року, укладений між позивачем та перевізником-ФОП Катело В.В. на перевезення саме спірних двох компрессорів (т.1 а.с.89);

-нотаріально посвідчена -заява свідка Коновалова від 16.11.2023 року, якою підтверджується доставлення вантажу до порту Рені, супроводження водія Коновалова під час руху територією порту до місця розташування ТОВ «Укрчем» контактною особою останнього, отримання вантажу ТОВ «Укрчем» та його відмова підписувати документи про отримання вантажу (т.2 а.с.24),

суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що надані позивачем докази вірогідно свідчать про те, що останнім здійснено постачання відповідачу двох компресорів на склад саме ТОВ «Укрчем», які є предметом укладеного між сторонами договору поставки.

Доводи апелянта щодо відмови суду першої інстанції в задоволенні клопотання про допит свідка, судова колегія відхиляє у зв`язку з необгрунтованістю необхідності його допиту.

При цьому, за умови відсутності в матеріалах справи інших беззаперечних доказів наявності факту поставки товару, відомості, отримані від осіб, які пов`язані/були пов`язані трудовими або цивільними правовідносинами з позивачем, не можуть бути визнані судом достовірними та об`єктивними. Натомість, як було вже зазначено, матеріали даної справи містять достатню кількість доказів, які у своїй сукупності вірогідно свідчать про те, що останнім здійснено постачання відповідачу двох компресорів, висновок суду не грунтується лише на поясненнях свідка.

Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання.

Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (61-18013сво18)).

Відповідно до п. 11.6 договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 цей договір може бути розірваний достроково тільки за взаємною згодою сторін.

Незважаючи на лист відповідача від 14.06.2023р., спірний Договір не є розірваним за згодою сторін з урахуванням умов п.11.6 спірного договору.

Спірний договір наразі є чинним, а відповідачем не додано до матеріалів справи рішення, яке набрало законної сили, про розірвання договору на поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 22.06.2023 у справі №925/1238/22 пропуск строку на виконання договірних зобов`язань не припиняє дію договору, не звільняє сторін від їх виконання, а є підставою для настання відповідальності для сторін за невиконання зобов`язання в строк.

Суд зазначає, що закінчення строку дії акредитива, у будь-якому випадку не може звільняти відповідача від обов`язку оплатити товар.

Згідно п.7.1 договору поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023 в разі порушення строку поставки обладнання, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасного поставленого обладнання, за кожний день прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що пропуск позивачем строку на поставку двох поршневих компресорів відповідачу не припиняє дію договору та не звільняє сторони від їх виконання, натомість обставина порушення позивачем строків поставки товару є підставою для нарахування останньому суми пені у відповідності до п.7.1 укладеного між сторонами договору поставку обладнання №3/23-9 від 30.03.2023.

Повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, втрачає сенс.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21.

Таким чином, відсутність у сторін цього судового спору належним чином оформлених первинних документів, які би підтверджували факт поставки двох компресорів позивачем відповідачу, не усуває обов`язок відповідача як покупця товару прийняти спірний товар належним чином або заперечувати проти його прийняття шляхом надання мотивованої відмови від прийняття ввезеного товару на територію складу відповідача або заперечень щодо якості або кількості товару згідно умов договору та приписів ст.ст.712,655,689 ЦК України.

Колегія суддів наголошує, що відповідачем у даній справі не надано будь-якої відмови від прийняття ввезеного товару на територію складу відповідача або заперечень щодо якості або кількості товару. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування заявлених позивачем аргументів щодо ввезення товару на територію порту на склад відповідача.

Враховуючи вищевикладене, надаючи оцінку матеріалам справи та наданим сторонами доказам у сукупності, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що факт поставки 15.06.2023 двох компресорів у відповідності до укладеного між сторонами договору №3/23-9 від 30.03.2023 позивачем відповідачу загальною вартістю 850 000 грн видається більш вірогідним, ніж доводи відповідача щодо невиконання позивачем зобов`язань з поставки товару.

Підсумовуючи вищенаведене, оскільки матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем за поставлений товар у розмірі 850 000 грн., суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду про доведеність позивачем факту поставки відповідачу товару загальною вартістю 850 000 грн., що має наслідком задоволення заявлених ТОВ „Коприг ЛТД позовних вимог до ТОВ «Укрчем» у повному обсязі.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, порушення норм процесуального чи матеріального права судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 у справі №916/3286/23.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрчем" на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 у справі №916/3286/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 у справі №916/3286/23 - залишити без змін.

Постанова в порядку статті 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.04.2024.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська