ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" квітня 2024 р. Справа № 924/12/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Загроцькій А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Розсошанської сільської ради, с. Розсоша, Хмельницький район, Хмельницька область

до товариства з обмеженою відповідальністю Укргаз енерго поставка, Київ

про визнання акту приймання-передачі та додаткових угод до договору недійсними та стягнення безпідставно сплачених коштів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Західного офісу Державної аудиторської служби, м. Львів

за участю представників сторін:

від прокуратури: Юхимчук М.О. згідно посвідчення;

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Бажан І.Г. (в режимі відеоконференції),

від третьої особи: Гладій В.С. згідно виписки,

встановив:

керівник Хмельницької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, - Розсошанської сільської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз енерго поставка", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Західного офісу Державної аудиторської служби, в якому просить визнати недійсними акт приймання-передачі природнього газу №2 від 24.03.2021 до договору № 21/144 від 24.12.2020, додаткову угоду № 3 від 27.05.2021, додаткову угоду № 4 від 29.06.2021 та стягнути з відповідача на користь Розсошанської сільської ради надміру сплачені кошти за договором № 21/144 від 24.12.2020 в сумі 47898,72 гривні.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що оспореними додатковими угодами та актом приймання-передачі всупереч інтересам держави, безпідставно зменшено обсяг поставленого природного газу та збільшено його ціну на 33,06% без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". При цьому отримана відповідачем за наслідками безпідставного збільшення ціни товару оплата за товар, який не був поставлений, підлягає стягненню відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України. Як на правову підставу позову прокурор посилається на положення ст. ст. 6, 11, 16, 202-204, 215, 216, 236, 509, 525, 526, 530, 612, 629, 652, 655, 669, 670 ЦК України, ст. ст. 20, 175, 179 ГК України, ст. ст. 2, 5, 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Прокурор (у відповіді на відзив) звертає увагу на роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.11.2020 №3304-04/69987-06, в яких зазначено, що зміна істотних умов договору про закупівлю у випадках, встановлених ч.5.ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", може здійснюватися саме у разі та у спосіб, що передбачені договором про закупівлю. Звертає увагу, що законом встановлено імперативну норму оприлюднювати в електронній системі закупівель повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю та зміни до договору, зокрема у випадку збільшення ціни за одиницю товару протягом трьох робочих днів з дня внесення змін.

Позивач- Розсошанська сільська рада у пояснення, які подані через систему „Електронний суд 16.02.2024р. позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначає, що відповідач збільшив вартість ціни за одиницю природного газу в односторонньому порядку, що суперечить вимогам ст.ст. 651,562 ЦК України. Крім того, відповідачем документально не підтверджено та жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення основного договору до моменту виникнення необхідності внесення змін.

Відповідач у відзиві на позов (від 02.02.2024) зазначає, що факт сплати Розсошанською сільською радою вартості спожитого газу на підставі оспорюваного акту приймання-передачі свідчить, що зміна ціни газу повністю прийнята позивачем та будь-яких підстав для визнання акту недійсним немає. Звертає увагу на те, що жодним нормативним актом не передбачено, що для застосування правил п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" постачальнику необхідно керуватися не даними українського газового ринку, а саме даними європейських хабів, на які посилається прокурор. Одночасно ціна газу європейських хабів на дату укладення акту була на 39% вища, ніж первісна ціна газу, зафіксована в договорі від 24.12.2020 №21/144, відтак підвищення ціни на 10% повністю кореспондується з вимогами чинного законодавства і правовою позицією Верховного Суду. Зауважив, що вартість газу на дату подання цінової пропозиції формується виключно замовником тендеру і ТОВ "Укргаз енерго поставка" ніяким чином не може впливати на процес формування такої ціни, незалежно від інформації про середньозважену ціну на ринку газу; первісну цінову пропозицію формує замовник і умови проведення тендеру не передбачають збільшення ціни на товар, тому відповідач не міг передбачати ризики і одразу закладати їх у ціну договору. Зазначив, що правовий висновок Верховного Суду щодо неможливості підвищення ціни більш ніж на 10% незалежно від кількості укладених додаткових угод, викладений у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, не є нормативно-правовим актом, був сформульований після укладення оспорених додаткових угод і, на думку відповідача, ставить під сумнів доцільність укладення будь-яких договорів на підставі публічних закупівель, суперечить роз`ясненню, наданому в листі Мінекономрозвитку України від 27.10.2016 №3302-06-34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю".

Третя особа - Західний офіс Державної аудиторської служби у поясненнях (від 16.02.2024) зауважив, що, відповідаючи на лист Хмельницької окружної прокуратури від 16.11.2023 про можливі порушення Розсошанською сільською радою Закону України "Про публічні закупівлі" при проведенні закупівлі за №UA-2020-11-20-014548-с, було зазначено, що інформацію, викладену у листі, буде враховано в разі проведення заходів державного фінансового контролю. Також на адресу Управління доручення та дозвіл суду на проведення позапланової виїзної ревізії в Розсошанській сільській раді в порядку ст. 11 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" не надходили. Вважає, що оскільки жоден із заходів державного фінансового контролю не проводився, підтвердити чи спростувати наявність або відсутність порушень законодавства у сфері закупівель за процедурою №UA-2020-11-20-014548-с Управління немає законних підстав.

Прокурор у судовому засіданні 18.04.2024р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Позивач - у заяві від 18.04.2024р. просить розглянути справу без участі представника, за наявними в матеріалах справи документами, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача - Західного офісу Державної аудиторської служби в судовому засіданні проти позовних вимог заперечень не висловив.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на позов.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Розсошанською сільською радою оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2020-11-20-014548-с із закупівлі природного газу (ДК 021:2015:09120000-6) в кількості 150000 м.куб. зі строком поставки до 30.12.2021, очікувана вартість предмета закупівлі 1003500 грн, джерело фінансування закупівлі місцевий бюджет.

У своїй тендерній пропозиції ТОВ "Укргаз енерго поставка" зазначило, що вивчивши тендерну документацію та технічні вимоги, погодилось виконати вимоги замовника та договору за вказаною ціною; у разі визначення переможцем та прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю товариство візьме на себе зобов`язання виконати всі умови, передбачені договором.

Відповідно до протоколу № 119 від 08.12.2020 засідання тендерного комітету про розгляд тендерної пропозиції на закупівлю код ДК 021:2015-09120000-6 «Газове паливо» (природний газ) та прийняття рішення про намір укласти договір визначено переможцем торгів Товариством з обмеженою відповідальністю "Укргаз енерго поставка" та прийнято рішення про намір із вказаним товариством укласти договір.

24.12.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Укргаз енерго поставка" (постачальником) та Розсошанською сільською радою (споживачем) укладено договір №21/144 на постачання природного газу, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році узгоджені обсяги товару "код 021:2015:09120000-6 "Газове паливо" (природний газ)", а споживач зобов`язується прийняти узгоджений обсяг природного газу та оплатити його вартість у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Річний обсяг відбору/споживання газу до 150 000 куб.м. (п.1.2 договору).

Згідно з п. 2.11 договору приймання-передача природного газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Акти приймання-передачі природного газу складаються постачальником, підписуються і скріплюються його печаткою та направляються споживачу до 5 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 2.14.договору).

Відповідно до п.п. 2.15,2.16 договору акти приймання-передачі природного газу споживач зобов`язаний підписати та скріпити печаткою протягом 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу в 2- примірниках. Підписані та скріплені печаткою акти приймання-передачі споживач зобов`язаний направити на адресу постачальника протягом 3 днів з дня їх підписання.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх обов`язків за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді (п. 2.19договору).

Відповідно до п. 3.1 договору загальна сума договору становить 1003500,00 грн., у т.ч. ПДВ -20%. На момент підписання договору ціна за 1000 куб.м природного газу становить 5575,00 грн без урахування ПДВ та тарифу на розподіл природного газу, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%. До сплати за 1000 куб.м природного газу 6690,00 грн., у т.ч. ПДВ 20%, що складає - 1115,00 гривні.

Відповідно до п. 3.2 договору узгоджена сторонами ціна може змінюватися виключно за погодженням сторін.

Ціна не може змінюватися на протязі першого місяця постачання природного газу, у якому укладено цей договір (п. 3.3 договору).

Пунктом 3.4 договору передбачено, що місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу, визначеного цим розділом ІІІ, та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного з розділом ІІ цього договору.

Ціна газу, визначена згідно цього договору, не включає витрат на розподіл природного газу газорозподільчими мережами, які споживач оплачує самостійно на підставі договорів, укладених споживачем з операторами ГРС (п. 3.5 договору).

Згідно з п. 4.1 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць, якщо інший розрахунковий період не встановлений додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до п. 4.2 договору споживач зобов`язаний сплатити вартість фактично спожитого обсягу газу на рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з дня підписання і скріплення печатками сторонами акту приймання-передачі природного газу, але в будь-якому випадку до 28 числа місяця, наступного за місяцем передачі газу; датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

За умовами п. 11.1 договору він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання.

Відповідно до п. 11.4 договору його істотні умови не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника. Сторони можуть внести зміни до договору у разі зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, а також у випадку зменшення обсягу споживчої потреби товару. У такому випадку ціна договору зменшується в залежності від зміни таких обсягів (пп. 1); збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (зміна ціни за одиницю газу здійснюється шляхом надання документального підтвердження (довідки) з ТПП (Торгово-промислової палати). Пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" може застосовуватися сторонами не частіше ніж 1 раз на календарний місяць) (пп. 2).

Згідно з Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та Законом України "Про публічні закупівлі" істотними умовами договору є: предмет договору, кількість та якість газу, порядок та умови постачання, приймання та обліку газу, права та обов`язки сторін, порядок припинення (обмеження) та відновлення газопостачання, строк дії договору (п. 11.5 договору).

Зміна істотних умов може здійснюватися за згодою сторін у випадках, що передбачені ч.5 ст.41 Закону України „Про публічні закупівлі, про що укладається додаткова угода із подальшим оприлюдненням таких змін відповідно до вимог ст. 10 Закону України „Про публічні закупівлі (п.11.6. договору).

Відповідно до п.11.11. договору усі зміни та доповнення до договору оформляються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

28.01.2021 між сторонами укладено додаткову угоду № 1, якою внесено зміни до розділу XIII Договору - зміни стосувались реквізитів споживача (розрахункових рахунків).

Хмельницькою окружною прокуратурою встановлено, 23.02.2021р. ТОВ "Укргаз енерго поставка" на адресу Розсошанської сільської ради надіслав лист № 13, яким ініціював внесення змін до договору № 21/144 у частині збільшення ціни за одиницю товару до 10%, прапорційно збільшенню такої ціни товару на ринку, із документальним підтвердженням коливання ціни на ринку, згідно довідки № 454/21 від 23.02.2021, та за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми договору.

Додатком до зазначеного листа відповідачем надіслано Розсошанській сільській раді цінову довідку Харківської торгово-промислової палати №454/21 від 23.02.2021 та додаткову угоду № 2 від лютого 2021 року (без числа).

Відповідно до п.3 додаткової угоди № 2 ТОВ "Укргаз енерго поставка" пропонувало п. 1.2 розділу І договору викласти у новій редакції, а саме:річний обсяг відбору споживання газу до 139280,58 м.куб. Ціна за 1000 м.куб природнього газу з урахуванням ПДВ становить: з моменту укладання договору по 31.01.2021- 6690,00 грн (у т.ч. ПДВ); ціна на товар, який буде поставлений з 01.02.2021 - 7359,00 грн (з ПДВ).

Зазначена додаткова угода №2 Розсошанською сільською радою не підписана.

24.03.2021р. сторони підписали акт приймання-передачі природного газу № 2, згідно якого поставлено 31,5586 тис. м3 природнього газу споживачу з ресурсу лютий 2021 року за ціною 6132,49 (без ПДВ) на загальну суму 193532,85 грн (без ПДВ), а з врахуванням ПДВ ціна за 1000 м.куб.природнього газу становила 7358,98994 грн, загальна сума 232239,42 грн.

27.05.2021р. сторонами укладено додаткову угоду №3, якою з огляду п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю) та п. 11.4 договору, зміну ціни товару на ринку природного газу, що не залежить від волевиявлення постачальника, зумовлену зміною кон`юнктури ринку, стрімким зростанням закупівельних ціни на природний газ, що підтверджується відповідними довідками ТПП України, погоджено змінити ціну на природний газ згідно умов договору, виклавши п. 3.1 договору в новій редакції, відповідно до якої загальна сума договору становить 1003500 грн з ПДВ, а також доповнивши п. 3.1 договору інформацією про ціну наступного змісту: ціна за -1000 м. куб природнього газу з урахуванням ПДВ становить: з моменту укладання договору по 31.01.2021 - 6690,00 грн (у т.ч. ПДВ); ціна на товар, який поставлений з 01.02.2021 по 30.04.2021 -7358,99 грн (з ПДВ); ціна на товар, який буде поставлений з 01.05.2021 -8094,00 грн (з ПДВ).

Також п. 1.2 договору викладено в новій редакції, відповідно до якої річний обсяг відбору/споживання газу до 13135571,481 куб.м.

У підтвердження підстав укладення додаткової угоди №3 сторони послалися на довідку ТПП України №22-05/430 від 19.05.2021.

29.06.2021р. сторонами укладено додаткову угоду №4, якою з огляду п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю) та п. 11.4 договору, зміну ціни товару на ринку природного газу, що не залежить від волевиявлення постачальника, зумовлену зміною кон`юнктури ринку, стрімким зростанням закупівельних ціни на природний газ, що підтверджується відповідними довідками ТПП України, погоджено змінити ціну на природний газ згідно умов договору, виклавши п. 3.1 договору в новій редакції, відповідно до якої загальна сума договору становить 1003500 грн з ПДВ, а також доповнивши п. 3.1 договору інформацією про ціну наступного змісту: ціна за -1000 м. куб природнього газу з урахуванням ПДВ становить: з моменту укладання договору по 31.01.2021 - 6690,00 грн (у т.ч. ПДВ); ціна на товар, який поставлений з 01.02.2021 по 30.04.2021 - 7358,99 грн (з ПДВ); ціна на товар, який поставлений з 01.05.2021 по 31.05.2021 - 8094,00 грн (з ПДВ); ціна на товар, який буде поставлений з 01.06.2021 - 8902,00 грн (з ПДВ).

Також п. 1.2 договору викладено в новій редакції, відповідно до якої річний обсяг відбору/споживання газу до 132406,612 куб.м.

У підтвердження підстав укладення додаткової угоди №3 сторони послалися на довідку ТПП України №22-05/504 від 07.06.2021.

22.09.2021 сторонами укладено додаткову угоду № 4/1 до договору № 21/144 від 24.12.2020, якою зменшено ціну договору на 280908,23 грн та п. 3.1. договору викладено в наступній редакції: « 3.1 Загальна сума договору становить - 722591,77 грн з ПДВ», а також змінено банківські реквізити замовника, що містяться в Розділі XIII Договору «Місцезнаходження та банківські реквізити сторін».

22.09.2021 між сторонами укладено додаткову угоду № 5, якою останні розірвали договір на постачання природного газу за згодою сторін.

Згідно акту приймання-передачі №2 від 24.03.2021, додаткових угод №3 від 27.05.2021 та №4 від 29.06.2021 до договору №21/144 Розсошанській селищній раді поставлено 68,76464 куб.м природного газу та за який перераховано ТОВ "Укргаз енерго поставка" 507934,14 грн.

У листі № 50-7517вих-23 від 16.11.2023р., адресованого Розсошанській сільській раді, керівник Хмельницької окружної прокуратури, керуючись ст. 23 Закону України Про прокуратуру, в порядку досудового врегулювання, пропонує вжити заходів до усунення порушень, у тому числі шляхом звернення до суду із відповідною позовною заявою.

У відповіді на лист № 1634 від 12.12.2023р., адресованій Хмельницькій окружній прокуратурі, сільський голова Розсошанської сільської ради повідомив про те, що заходи щодо стягнення шкоди в судовому порядку не вживались. Можливість звернутися до суду з позовом відсутня через брак коштів у місцевому бюджеті для сплати судового збору, тому просить представляти інтереси ради в суді.

У листі № 50-7516вих-23 від 16.11.2023р., адресованому Управлінню Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, керівник Хмельницької окружної прокуратури, керуючись ст. 23 Закону України Про прокуратуру, з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом звернення до суду із позовом про визнання додаткових угод недійсними, просить у строк до 18.12.2023р. повідомити Хмельницьку окружну прокуратуру про вжиті заходи з результатами перевірки законності даної закупівлі та чи будуть вживатись заходи шляхом подання позовної заяви до суду про визнання додаткових угод недійсними.

У відповіді (від 18.12.2023) на лист № 50-7516вих-23 від 16.11.2023р., адресованій Хмельницькій окружній прокуратурі, начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області повідомлено про те, що правові підстави для здійснення моніторингу процедури закупівлі природного газу, відсутні та вказано, що інформацію, зазначену у зверненні, в межах компетенції, буде враховано в разі проведення заходів державного фінансового контролю, які передбачені ст. 2 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні № 2939-XII від 26.01.1993р.

У повідомленні про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді № 50-8070вих-23 від 13.12.2023р., адресованому Розсошанській сільській раді на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру повідомлено про намір здійснення прокурором з вказаних у повідомлені підстав представництва в суді інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах -Розсошанської сільської ради, шляхом пред`явлення до Господарського суду Хмельницької області позовної заяви про визнання акту приймання передачі природного газу №2 від 24.03.2021 та додаткових угод №3 та №4 до договору №21/144 від 24.12.2020 недійсними та стягнення з ТОВ "Укргаз Енерго Поставка" надмірно сплачених коштів.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Частиною 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 4, 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) №3-рп/99 від 08.04.1999 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

Звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради, прокурор зазначив, що порушенням інтересів держави є те, що сторонами під час проведення закупівлі природного газу порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, що спричинило безпідставне витрачання коштів територіальної громади, нераціональне та неефективне їх використання. Крім того, укладеннями додаткових угод та акту приймання-передачі до договору порушено державні та суспільні інтереси, оскільки з урахуванням додаткових угод замовник фактично отримав меншу кількість природного газу, що призводить до порушення інтересів, визначених Законом України "Про публічні закупівлі" в частині досягнення мети проведення самого тендеру. Правильне застосування законодавства у сфері публічних закупівель, яке регулює одну з найбільш соціально значущих сфер - здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад, беззаперечно становить суспільний інтерес.

З огляду на положення ст. ст. 26, 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прокурор зауважив, що Розсошанська сільська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес територіальної громади в особі Розсошанської сільської ради.

Системне тлумачення положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (пункти 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999).

Так, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень сільської ради належить, зокрема розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету; прийняття рішень щодо здійснення місцевих запозичень, щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

Тобто з огляду на вищезазначене Розсошанська сільська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету. При цьому, оскільки Розсошанська сільська рада є стороною оспорюваних додаткових угод, акту приймання-передачі та на її користь прокурор просить стягнути надмірно сплачені за договором грошові кошти, то прокурор також правомірно визначив її позивачем у справі.

Зазначене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (відповідно до якої за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем) та позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/199 (прокурор правильно визначив відділ (сторону договору) як позивача, враховуючи, що позов містить вимогу про стягнення надмірно сплачених за договором грошових сум на користь відділу).

Суд відмічає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень (органи державної влади, органи місцевого самоврядування або інші суб`єкти владних повноважень, до компетенції яких віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах), а не прокурор, між тим для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

З матеріалів справи слідує, що прокурор листом № 50-7517вих-23 від 16.11.2023р. звернувся до Розсошанської сільської ради та пропонував вжити заходів до усунення порушень, у тому числі шляхом звернення до суду із відповідною позовною заявою.

Сільський голова Розсошанської сільської ради у відповіді на вказаний лист повідомив про те, що заходи щодо стягнення шкоди в судовому порядку не вживались. Можливість звернутися до суду з позовом відсутня через брак коштів у місцевому бюджеті для сплати судового збору, тому просить представляти інтереси ради в суді.

Наведені вище обставини щодо обізнаності позивача з порушенням інтересів держави, територіальної громади, зважаючи на характер наданої відповіді на лист прокурора, свідчить про встановлення обставин, за яких порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженого органу функцій з захисту, що призводить до виникнення у прокурора не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

Вказане відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі позивачів шляхом пред`явлення цього позову. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

При цьому у підтвердження дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом, у матеріали справи надано повідомлення від 13.12.2023, адресоване позивачу, про намір здійснювати представництво інтересів держави в особі позивача до відповідача про визнання акту приймання-передачі та додаткових угод до договору недійсними та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

За приписами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Прокурор у позовній заяві просить визнати недійсними акт приймання-передачі природнього газу №2 від 24.03.2021 до договору № 21/144 від 24.12.2020, додаткову угоду № 3 від 27.05.2021, додаткову угоду № 4 від 29.06.2021, укладені між Розсошанською сільською радою та відповідачем за результатами проведення процедури публічних закупівель.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Одночасно, правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями частини першої статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

У статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Частиною 7 ст. 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 ГК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Укргаз енерго поставка" (постачальником) та Розсошанською сільською радою (споживачем) укладено договір №21/144 на постачання природного газу, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році узгоджені обсяги товару "код 021:2015:09120000-6 "Газове паливо" (природний газ)", а споживач зобов`язується прийняти узгоджений обсяг природного газу та оплатити його вартість у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

У пп. 2 п. 11.4 договору сторони також погодили, що його істотні умови не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії. Пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" може застосовуватися сторонами не частіше ніж 1 раз на календарний місяць.

Верховний Суд у постановах від 09.06.2022 у справі №927/636/21, від 07.12.2022 у справі №927/189/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 13.04.2023 у справі №908/653/22 зауважив, що системний аналіз положень ст. 652 ЦК України у поєднанні з положеннями ст. 651 ЦК України та пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, виходячи з положень ст. ст. 334, 628, 629, 632, 651, 652, 653, 655 ЦК України, ст. 189 ГК України, ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зазначила, що із системного тлумачення наведених норм вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.02.2024 у справі №903/1037/22.

Разом з тим, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору (попередньої додаткової угоди) до моменту укладення додаткової угоди.

Наведене узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, згідно з яким існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Суд зазначає, що чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Разом з тим, у документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 у справі №912/1580/18).

Сторони, обумовлюючи можливість зміни ціни за одиницю газу у пп. 2 п. 11.4 договору, передбачили, що така зміна ціни здійснюється шляхом надання документального підтвердження (довідки) з ТПП (Торгово-промислової палати).

Суд також звертає увагу, що відповідно до п.11.6. договору сторони передбачили, що зміна істотних умов може здійснюватися за згодою сторін у випадках, що передбачені ч.5 ст.41 Закону України „Про публічні закупівлі, про що укладається додаткова угода із подальшим оприлюдненням таких змін відповідно до вимог ст. 10 Закону України „Про публічні закупівлі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на адресу позивача надіслано лист від 23.02.2021 № 13, яким ініційовано внесення змін до договору № 21/144 у частині збільшення ціни за одиницю товару до 10%, пропорційно збільшенню такої ціни товару на ринку, із документальним підтвердженням коливання ціни на ринку, згідно довідки № 454/21 від 23.02.2021. Разом з надіслало цінову довідку Харківської торгово-промислової палати № 454/21 від 23.02.2021 та додаткову угоду № 2 від лютого 2021 року (без числа).

Вказана додаткова угода №2 до договору складена постачальником на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Однак, Розсошанською сільською радою додаткова угода № 2 від лютого 2021 року (без числа) не підписана.

Однак, всупереч положенням договору та нормам закону, сторони без укладення додаткових угод до основного договору, без внесення інформації про дані зміни в електронну систему закупівель, змінили ціну на природній газ, яка є істотною умовою договору, шляхом підписання акту приймання-передачі природного газу № 2 від 24.03.2021р., яким збільшено ціну за 1000 м. куб природного газу з 6690 грн. до 7359 грн.

Згідно роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 зміна істотних умов договору про закупівлю у випадках, встановлених ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі, може здійснюватися саме у разі та у спосіб, що передбачені договором про закупівлю. При цьому порядок зміни умов договору про закупівлю визначається замовником самостійно та з дотриманням законодавства в цілому. Внесення змін до договору про закупівлю у випадках, які передбачені Законом та умовами такого договору, має відбуватися шляхом укладення додаткової угоди, а також бути обґрунтованим та документально підтвердженим у спосіб, встановлений у договорі. Таким чином, Законом встановлено імперативну норму оприлюднювати в електронній системі закупівель повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю та зміни до договору у випадках, передбачених ч. 5 ст. 41 цього Закону, зокрема у випадку збільшення ціни за одиницю товару - протягом трьох робочих днів з дня внесення змін.

Отже, зміна істотних умов договору № 21/144 в частині збільшення ціни за одиницю товару, відбулася без згоди Розсошанської сільської ради, оскільки додаткова угода № 2 від лютого 2021 року (без числа) нею не підписана, в порушення умов договору, а саме п.11.6, а також без обґрунтованого та документального підтвердження постачальником підстави збільшення такого коливання (стрімкого збільшення) ціни товару на ринку.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі (постанова Верховного Суду від 12.09.2019 зі справи №915/1868/18).

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, умови договору, акт приймання-передачі природного газу № 2 від 24.03.2021 підлягає визнанню недійсним.

У підтвердження наявності підстав для укладення додаткової угоди № 3 від 27.05.2021 та № 4 від 29.06.2021 до договору № 21/144 від 24.12.2020 стали цінові довідки Хмельницької торгово-промислової палати, а саме: цінова довідка № 22-05/430 від 19.05.2021, на підставі якої підписано додаткову угоду № 3 від 27.05.2021; цінова довідка № 22-05/504 від 07.06.2021, на підставі якої підписано додаткову угоду № 4 від 29.06.2021.

З приводу довідки Хмельницької торгово-промислової палати № 22-05/430 від 19.05.2021, в якій відображено відомості щодо коливання ціни природного газу на ринку за результатами аналізу торгів на ТБ «Українська енергетична біржа» станом на 01.05.2021 судом відмічається, що вказана довідка не може слугувати обґрунтованою підставою для зміни ціни та укладення додаткової угоди №3, оскільки містить дані про коливання ціни на природний газ на окремо взяту дату торгів упродовж періоду з 04.01.2021 по 27.04.2021 у порівняні із 01.05.2021, а не на дату укладення додаткової угоди. Крім того довідка видана не на дату укладення додаткової угоди, у зв`язку з чим не відображає ціну на природній газ саме на момент укладення додаткової угоди №3.

Стосовно довідки Хмельницької торгово-промислової палати № 22-05/504 від 07.06.2021, у якій відображено відомості щодо коливання ціни природного газу на ринку за результатами аналізу торгів на ТБ «Українська енергетична біржа» станом на 01.06.2021, судом також звертається увага, що вказана довідка не може слугувати обґрунтованою підставою для зміни ціни та укладення додаткової угоди №4, оскільки містить дані про коливання ціни на природний газ на окремо взяту дату торгів упродовж періоду з 14.04.2021 по 31.05.2021 у порівняні із 01.06.2021, а не на дату укладення додаткової угоди, видана не на дату укладення додаткової угоди, у зв`язку з чим не відображає ціну на природній газ саме на момент укладення додаткової угоди № 4.

Таким чином, зазначені довідки не може вважатися належним документальним підтвердженням коливання ціни на ринку саме у бік збільшення та достовірного показника такого коливання, що свідчить про невідповідність укладених на їх підставі додаткової угоди № 3 від 27.05.2021 та додаткової угоди №4 від 29.06.2021 положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Верховний Суд у постановах неодноразово вказував на те, що відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження ринкової вартості товару на момент укладення договору позбавляє суд можливості порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни (постанови Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №910/20141/20, від 18.03.2021 у справі №924/1240/18, від 07.09.2022 у справі №927/1058/21).

З огляду на положення ч. 1 ст. 216 ЦК України, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов`язані з його недійсністю, суд погоджується з доводами прокурора про те, що визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою визнання недійсними наступних додаткових угод.

Крім того, судом враховується, що виключно коливання цін на ринку електроенергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару (правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/366/22, від 23.11.2023 у справі №917/1009/22).

При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Проте відповідних доказів (обгрунтувань) відповідачем надано не було. Зокрема, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач дійсно змушений був придбавати газ для його подальшої передачі споживачу на виконання обов`язків за договором за ціною, визначеною на підставі показників, вказаних у відповідних інформаційних довідках.

Суд також враховує, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Беручи участь у процедурі публічних закупівель, самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, товариство гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни.

У постанові від 13.04.2023 у справі №908/653/22 Верховний Суд зазначив, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак Верховний Суд погодився з прокурором, що таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України "Про публічні закупівлі".

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, оскільки на момент укладення акту приймання передачі №2 та додаткових угод №3 та №4 не було підтверджено коливання ціни на товар належними та допустимими доказами, додатковими угодами підвищено ціну на товар понад 10% у порівнянні з ціною, що була встановлена при укладенні договору, та дію таких угод поширено на уже виконані зобов`язання з поставки товару, суд доходить висновку, що оспорені додаткові угоди та акт приймання-передачі природного газу укладено всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ч. 3 ст. 631, ч. 3 ст. 632 ЦК України, з огляду на що зазначені угоди та акт підлягають визнанню недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо вимоги прокурора про стягнення з відповідача 162807,74 грн коштів 47898,72 грн коштів, перерахованих за товар, який не отримано відповідно до умов договору № 21/144 від 24.12.2020 судом враховується наступне.

Згідно зі статтею 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений позивачу, врегульований нормами глави 54 ЦК України "Купівля-продаж" (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Зважаючи на недійсність оспорених додаткових угод щодо зміни ціни, беручи до уваги приписи ч. 1 ст. 216 ЦК України, зобов`язання сторін за вказаний період регулюються умовами договору, зокрема п. 3.1 в редакції до внесення змін, згідно з якою ціна за 1000 куб.м природного газу становить 6690,00 грн з ПДВ.

Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що Розсошанська сільська рада отримала 100,85098 тис. м.куб природного газу, за що перераховано відповідачу 722591,77 грн. Зазначене підтверджується листом сільської ради від 19.06.23 №787, актами приймання-передачі природного газу та платіжними дорученнями. При цьому, ТОВ «Укргаз енерго поставка» поставило 32,08634 тис.м.куб по ціні 6690,00 грн. за 1000 м.куб. природного газу, тобто та ціною, яка була передбачена умовами договору № 21/144 від 24.12.2020, за що сільською радою сплачено 214657,61 грн.

З урахуванням підвищених цін, які сторонами були визначені в оспорюваних акті приймання-передачі природнього газу та додаткових угодах відповідач поставив позивачу 68,76464 м3 природного газу, за що сільською радою сплачено 507934,16 грн (722591,77 грн -214657,16 грн).

Враховуючи недійсність оспорених акту приймання-передачі та додаткових угод, за 68,76464 м3 отриманого Розсошанською сільською радою природного газу за договором остання зобов`язана була сплатити відповідачу кошти в сумі 460035,44 грн (68,76464 куб.м * 6690,00 грн).

Таким чином, відповідач отримав кошти у сумі 47898,72 грн. (507934,16 грн - 460035,44 грн) за товар, однак не здійснив поставку останнього на вказану суму.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 47898,72 грн .та їх задоволення у повному обсязі.

Висновок суду про стягнення коштів за товар, який так і не був поставлений за договором, на підставі ст. 670 ЦК України відповідає правовій позиції, якої стало та послідовно дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 16.02.2023 у справі №903/366/22, від 13.04.2023 у справі №908/653/22, які прийняті за наслідками розгляду спору щодо дотримання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при виконанні сторонами договору постачання енергоносіїв.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги наведені положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним акт приймання-передачі природнього газу № 2 від 24.03.2021 до договору № 21/144 від 24.12.2020 на постачання природного газу, укладений між Розсошанською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ ЕНЕРГО ПОСТАВКА».

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 27.05.2021 до договору № 21/144 від 24.12.2020 на постачання природного газу, укладену між Розсошанською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ ЕНЕРГО ПОСТАВКА».

Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 29.06.2021 до Договору № 21/144 від 24.12.2020 на постачання природного газу, укладену між Розсошанською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ ЕНЕРГО ПОСТАВКА».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ ЕНЕРГО ПОСТАВКА» (03169, м. Київ, провул. Московський, 2-б, 42907209) на користь Розсошанської сільської ради (31352, Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Розсоша, вул. Центральна, 4, код 04402899) в дохід сільського бюджету кошти в сумі 47898,72 грн (сорок сім тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 72 коп.) надміру сплачених за договором № 21/144 від 24.12.2020.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ ЕНЕРГО ПОСТАВКА» (03169, м. Київ, провул. Московський, 2-б, 42907209) на користь Хмельницької обласної прокуратури ( м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3, код 02911102) 10736,00 грн. (десять тисяч сімсот тридцять шість гривень 00 коп. ) витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Повний текс рішення складено 25.04.2024р.

Віддрук. 1 - до справи,

Прокуратурі, позивачу, відповідачу, третій особі надіслати в кабінети ЕС.