ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року м.Дніпро

Справа № 904/2793/23 (932/2644/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач),

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 (прийняте суддею Камша Н.М., повне судове рішення складено 09.01.2024) у справі № 904/2793/23 (932/2644/23)

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

16.03.2023 до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 12.06.2007 суму у розмірі 42 524,36 грн, яка станом на 23.02.2023 складається з наступного:

- 34 118,28 грн - заборгованість за кредитом;

- 8 406,08 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 у цій справі, позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк заборгованість за кредитом у розмірі 34 118,28 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 8 406,08 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 42 524,36 грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 у справі № 904/2793/23 (932/2644/23), в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлений з відсотками, які йому можуть бути нараховані.

За доводами скаржника, паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка отримана відповідачем через тривалий час після отримання кредиту, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Підпису позичальника не містять і витяг з Тарифів та з Умов про те, що він обізнаний про умови користування певною кредитною картою.

Інших доказів існування погоджених сторонами істотних умов Договору від 12.06.2007, зокрема, щодо умов та порядку сплати процентів, крім зазначених вище, і з якими, як вважає позивач, відповідач був ознайомлений, позивач не зазначив.

На переконання скаржника, вимоги банку щодо стягнення процентів не можуть бути задоволені у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, оскільки витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Також апелянт вказує, що після закінчення строку кредитування у позивача були відсутні підстави нараховувати відсотки, штрафи, тощо, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На думку скаржника, є неможливим стягнення заборгованості на користь позивача через відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідача, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Крім того, апелянт зазначає, що 28.12.2023 звернувся із заявою про розгляд справи в режимі відеоконференції. Проте жодної ухвали суду за результатами розгляду його заяви винесено не було, до розгляду справи відповідача підключено не було. Отже, відповідач був позбавлений можливості взяти участь у розгляді справи та надати суду свої доводи та заперечення проти позовних вимог.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 у справі № 904/2793/23 (932/2644/23); розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 11.04.2024 о 16:00 год.

Оскільки у судове засідання 11.04.2024 учасники справи не з`явились, вступна та резолютивна частини постанови не оголошувались.

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2007 між АТ КБ "Приватбанк" (далі - позивач) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) підписано заяву з метою отримання банківських послуг.

Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку № НОМЕР_1 .

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 35 000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.18 -19).

Пунктом 6.5. "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що обов`язком ОСОБА_1 є погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Станом на 23.02.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 42 524, 36 грн, яка складається з:

- 34 118,28 грн - заборгованість за кредитом;

- 8 406,08 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення вказаної заборгованості.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 06.07.2023 відкрито провадження у справі №904/2793/23 про неплатоспроможність, на даний час провадження перебуває в процедурі реструктуризації боргів.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Як зазначено вище, до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 12.06.2007 суму у розмірі 42 524,36 грн.

Станом на 23.02.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 42 524, 36 грн, яка складається з:

- 34 118, 28 грн - заборгованість за кредитом;

- 8 406, 08 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Предметом спору згідно з оскаржуваним рішенням стали заявлені до стягнення основна сума заборгованості та відсотки за користування кредитними коштами, нараховані позивачем відповідачу за Договором, підставність та законність нарахування яких у спірних правовідносинах заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли за заявою про відкриття поточного рахунку, в якій вказано, що останній погоджується з "Умовами та правилами надання банківських послуг", тарифами банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування, та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Отже у справі, яка переглядається, Кредитор ініціював спір про стягнення заборгованості за кредитним лімітом, наданим відповідача в рамках підписання заяви про відкриття поточного рахунку від 12.06.2007.

А тому Суд звертається до визначених, зокрема, положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правил виникнення зобов`язань у договірних правовідносинах щодо комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що вчиняється шляхом укладення договору приєднання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

Щодо наведених положень Суд, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 236 ГПК України).

У постанові від 23.12.2019 у справі № 572/1169/17 (провадження № 61-684св18) Верховний Суд зазначив, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у спірних правовідносинах Кредитор - банківська установа, банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду - в постанові від 18.09.2019 у справі № 522/24069/15-ц (провадження № 61-33335св18).

Між тим до спірних правовідносин неможливо застосувати наведені правила частини першої статті 634 ЦК України (за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому), оскільки умови та правила надання банківських послуг наведені в публічному договорі, до якого приєднався Боржник, а саме "Умови та правила надання банківських послуг", тарифи банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. А тому суд позбавлений можливості встановити, дослідити та оцінити конкретні запропоновані Боржнику умови та правила надання Кредитором банківських послуг.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).

Суд, з посиланням на правову позицію, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі 342/180/17, вважає за необхідне також додати, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови і правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

У зв`язку із викладеним Суд погоджується із доводами апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення заборгованості на суму відсотків за користування кредитом, заявлених у складі боргу, через неможливість встановити із доданих до заяви з грошовими вимогами розрахунку заборгованості та виписок по рахунку ані обґрунтованого розміру відсотків, що нараховувалися на тіло кредиту, ані підстав їх нарахування (посилання на відповідний пункт договору), ані періодів нарахування відповідного розміру відсотків.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно неможливості стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, у зв`язку з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність відносно відповідача, з огляду на наступне.

Господарським судом Дніпропетровської області відхиляються заперечення відповідача стосовно неможливості стягнення заборгованості на користь позивача через відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідача, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Дійсно, згідно з ч.2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію:

- зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

Позивач є конкурсним кредитором і на його вимоги поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів. Позивач, як конкурсний кредитор, зобов`язаний подати заяву про грошові вимоги до боржника у справу про неплатоспроможність.

Однак, неподання заяви з грошовими вимогами конкурсним кредитором, не є підставою для відмови у задоволення його позовних вимог про стягнення боргу. Таких підстав для відмови у стягненні заборгованості, як незвернення до суду із грошовими вимогами у справу про неплатоспроможність, чинним Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено.

Також колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо залишення без розгляду його клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки матеріали справи містять клопотання керуючого реструктурузицією Фізичної особи ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке в подальшому заявник попросив залишити без розгляду (заява № 02-145/43 від 04.01.2023). Інших заяв від відповідача щодо проведення судових засідань в режимі відеоконференції, матеріали справи не містять.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим його належить скасувати та прийняти нове рішення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 у справі № 904/2793/23 (932/2644/23) задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 у справі № 904/2793/23 (932/2644/23) скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1 Д, ) заборгованість за кредитом у розмірі 34 118 (тридцять чотири тисячі сто вісімнадцять) грн 28 коп, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 152 (дві тисячі сто п`ятдесят дві) грн 86 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1 Д, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 796 (сімсот дев`яносто шість) грн 06 коп.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 03.05.2024.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко