ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" травня 2024 р. Справа № 911/1071/24

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини»

до Колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське»

про скасування рішень державного реєстратора

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» про:

- скасування рішення державного реєстратора ЦНАП Кагарлицької міської ради Київської області Нацевич Людмили Віталіївни щодо проведення реєстрації іншого речового права, індексний номер 67647928 від 18.05.2023, а саме право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0022, загальною площею 5,5537 га;

- скасування рішення державного реєстратора ЦНАП Кагарлицької міської ради Київської області Нацевич Людмили Віталіївни щодо проведення реєстрації іншого речового права, індексний номер 67650369 від 18.05.2023, а саме право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0009, загальною площею 4,5877 га (далі спірні рішення).

Мотивуючи звернення до суду із відповідним позовом, позивач зазначив, що згідно постанови Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №371/429/21 рішення судів попередніх інстанцій скасовано і відмолено у задоволенні позовних вимог Колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» про витребування у комунальну власність Миронівської міської територіальної громади земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0022 та :02:003:0009 (далі далі земельні ділянки), а також про визнання недійсними договорів оренди, укладених 22.02.2018 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини», щодо вказаних земельних ділянок.

З огляду на вказане позивач зауважив, що він не в змозі відновити своє право оренди на земельні ділянки, оскільки в реєстрі наявні записи щодо спірних рішень про проведення державної реєстрації права постійного користування, прийнятих 18.05.2023 державним реєстратором х порушенням статей 18, 33 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження».

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Згідно пунктів 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та які складають юридичні факти, що тягнуть за собою певні правові наслідки.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу позивача на те, що:

- оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, потрібно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога про захист права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування;

- під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам;

- суд, з урахуванням конкретних обставин справи має визначитися із ефективністю обраного способу захисту та з`ясувати, яким чином будуть відновлені права держави.

У розумінні статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є:

- судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

- судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

- судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Однак позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» не містить пояснень щодо відсутності у заявлених вимогах про скасування рішень державного реєстратора ідентифікуючих відомостей щодо осіб та тих їхніх речових прав, які мають бути визнані, змінені чи припинені рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Однак у позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» не викладено пояснень стосовно наявності підстав для застосування положень статті 173 ГПК України та об`єднання в одній позовній заяві вимог про скасування рішень державного реєстратора стосовно двох окремих земельних ділянок.

Згідно приписів ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Однак до позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» не додано документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів у розумінні ч. 1 ст. 172 ГПК України, тоді як долучена до позовної заяви квитанція АТ «Укрпошта» №883 не є належним та допустимим доказом надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів у розумінні зазначених вище приписів ГПК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви та її змісту, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

1) письмових пояснень щодо відсутності у заявлених вимогах про скасування рішень державного реєстратора ідентифікуючих відомостей щодо осіб та тих їхніх речових прав, які мають бути визнані, змінені чи припинені рішенням суду;

2) письмових пояснень стосовно наявності підстав для застосування положень статті 173 ГПК України та об`єднання в одній позовній заяві вимог про скасування рішень державного реєстратора стосовно двох окремих земельних ділянок;

3) документів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів у розумінні ч. 1 ст. 172 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду згідно ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України не підлягає.

Суддя В.А. Ярема