ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2024 р. Справа№ 910/15533/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - Гриб Ю.М. дов. №09/12/51 від 01.04.2024р.;

від ТОВ "Глобал Енерджі" - Павленко Я.В. дов. №04/01/24 від 04.01.2024р.;

від ТОВ "Енерджі Сервіс" - не з`явився;

розпорядник майна Кучак Ю.Ф. - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

на ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 31.01.2024р.

(повний текст складено 13.02.2024р.)

у справі №910/15533/20 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Глобал Енерджі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Енерджі Сервіс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 31.01.2024р. у справі №910/15533/20 визнано кредитором по відношенню до боржника: ТОВ «Глобал Енерджі» з грошовими вимогами на суму 1 422 363,59 грн., з яких 66 020,00 грн. - вимоги першої черги, 1 179 507,66 грн. - вимоги четвертої черги, 176 835,93 грн. - вимоги шостої черги; Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Енергетичні ресурси» з грошовими вимогами на суму 513 999,08 грн., з яких 4 204,00 грн. - вимоги першої черги, 6 598,36 грн. - вимоги четвертої черги, 3 196,72 грн. - вимоги шостої черги, 500 000,00 грн. - вимоги, забезпечені заставою боржника; Товариство з обмеженою відповідальністю «Проматом» з грошовими вимогами на суму 14 356,46 грн., з яких 4 204,00 грн. - вимоги першої черги, 10 126,23 грн. - вимоги четвертої черги, 26,23 грн. - вимоги шостої черги; ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з грошовими вимогами на суму 1 330 872 316,14 грн., з яких 4 204,00 грн. - вимоги першої черги, 1 330 868 112,14 грн. - вимоги четвертої черги; відмовлено ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у визнанні кредитором боржника на суму 177 422 349,70 грн. Та вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 23.02.2024р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 31.01.2024р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до боржника на суму 177 422 349,70 грн.

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу господарського суду м.Києва від 31.01.2024р. у справі №910/15533/20 та призначено її до розгляду на 29.04.2024р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» і ТОВ "Глобал Енерджі", дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.2 та ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

У жовтні 2020 року ТОВ "Глобал Енерджі" звернулося до місцевого суду із заявою про визнання банкрутом ТОВ "Енерджі Сервіс".

Ухвалою господарського суду м.Києва від 09.11.2020р. було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енерджі Сервіс"; визнано грошові вимоги ТОВ "Глобал Енерджі" до ТОВ "Енерджі Сервіс" у розмірі 1 356 343,59 грн. (1 179 507,66 грн. - основне зобов`язання, 176 835,93 грн. - пеня)., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Енерджі Сервіс"; призначено розпорядником майна ТОВ "Енерджі Сервіс" арбітражного керуючого Ромашко Розу Миколаївну та вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.04.2021р. було прийнято заяву ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання кредитором боржника на суму 1 508 286 257,84 грн. та призначено її до розгляду.

Ухвалою місцевого суду від 26.04.2021р. заяву розпорядника майна ТОВ "Енерджі Сервіс" арбітражної керуючої Ромашко Рози Миколаївни про дострокове припинення її повноважень у справі було задоволено; відсторонено арбітражну керуючу Ромашко Розу Миколаївну від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Енерджі Сервіс"; призначено розпорядником майна ТОВ "Енерджі Сервіс" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

Відповідно до ч.2 ст.47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 21.12.2020р. звернулося до місцевого суду із заявою кредитора боржника на суму 1 508 290 461,84 грн.(штемпель поштового відправлення датовано 15.12.2020), тобто в строк, передбачений ст.45 КУзПБ.

Як наголошував в заяві кредитор, 11.04.2014р. між ПАТ "Промінвестбанк" (банк) та ТОВ "Енерджі Сервіс" (позивальник) був укладений кредитний договір №20-1150/2-1 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов цього договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 7 000 000 доларів США шляхом перерахування коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника (п.2.1 кредитного договору). До вказаного кредитного договору у подальшому сторони уклали ряд додаткових угод.

Так, згідно з п.2.1 кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 30.06.2016р.), банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття траншевої невідновлюваної кредитної лінії зі встановленням максимального ліміту кредитної лінії у розмірі 32 903 787,55 доларів США. При цьому банк враховує, що у позичальника наявна заборгованість за кредитом в сумі 7 000 000,00 доларів США, яку сторони домовилися вважати траншем №1 (далі - транш № 1).

Також банк надає позичальнику в межах ліміту кредитної лінії кредит, сума якого не може перевищувати 25 903 787,55 (далі - транш №2), в рамках реструктуризації кредитної заборгованості (п.2.1.2 кредитного договору, в редакції додаткової угоди від 30.06.2016р.).

Відповідно до п.2.5 кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 01.08.2017р.), строк дії ліміту кредитної лінії по 21.12.2017р. (включно). При цьому, строк кредитування, встановлений в межах кожного окремого траншу повинен закінчуватись не пізніше дати, вказаної у цьому пункті договору.

Згідно з п.2.1.1.1, п.2.1.2.1 (в редакції додаткової угоди від 30.06.2016р.), проценти за користування траншем №1 та траншем №2 нараховуються банком виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 4,65% річних на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом починаючи з 16.06.2016р. за траншем №1, а траншем №2 - з дати отримання, по день остаточного повернення всіх сум кредиту та сплачуються позичальником не пізніше останнього дня строку кредитування, що зазначений в п.2.1.1.2 цього договору. Порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом, в тому числі процентів за неправомірне користування кредитом, а також зміна розміру процентної ставки відбувається у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.2, п.2.1.2.2 кредитного договору (в редакції додаткових угод від 30.06.2016р., 20.02.2017р., від 27.04.2017р., від 01.08.2017р.), кінцевий строк повернення кредиту, наданого в межах траншу №1 та траншу №2 є - 30.08.2017р. Строк кредитування за цими траншами починається з 16.06.2017р. та закінчується 30.08.2017р. (включно), та продовжується автоматично на 1 місяць терміном по 21.12.2017р., за умови відсутності у позичальника порушеної справи про банкрутство та виконання позичальником умов, передбачених п.4.3.1 цього договору.

Відповідно до п.2.1.1.1, п.2.1.2.1 кредитного договору (в редакції додаткових угод від 20.02.2017р., від 27.04.2017р., від 01.08.2017р.), проценти за користування траншем №1 та траншем №2 нараховуються банком, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 9,36% річних на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з 01.02.2017р. по день остаточного повернення всіх сум кредиту, та сплачуються позичальником не пізніше останнього дня строку кредитування, що зазначений в п.2.1.1.2 цього договору. Порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом, в тому числі процентів за неправомірне користування кредитом, а також зміна розміру процентної ставки відбувається у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Проценти за неправомірне користування кредитом сплачуються позичальником у випадку порушення строку повернення одержаного кредиту (його частини) на частину кредиту, що є простроченою до сплати, виходячи із процентної ставки у розмірі 10% (десять процентів) річних.

Сторони домовились, що обов`язок позичальника сплачувати проценти за неправомірне користування кредитом не потребує додаткового укладання угод про внесення змін і відбувається на підставі виключно цього договору. Після повернення (сплати) позичальником простроченого до сплати кредиту (або його частини), позичальник продовжує сплачувати за користування кредитом, строк сплати якого не є простроченим, проценти за користування кредитом.

У зв`язку з невиконанням ТОВ "Енерджі Сервіс" зобов`язань за кредитним договором №20-1150/2-1 від 11.04.2014р., ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до місцевого суду з відповідним позовом.

Рішенням господарського суду м.Києва від 06.08.2020р. у справі №910/17130/19 позов ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до ТОВ "Енерджі Сервіс" про стягнення 41 253 048,69 дол. США та 376 928 786,86 грн. було задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Енерджі Сервіс" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитом у сумі 32 903 787,55 дол. США, заборгованість по процентах у сумі 8 349 261,14 дол. США, пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 17 059 541,88 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 50 545 527,97 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 7 858 178,51 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 187 655,69 грн. У решті позовних вимог - відмовлено.

Дане рішення суду набрало законної сили та на його виконання було видано 09.11.2020р. наказ.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, звернувшись із заявою кредитора, останній просив місцевий суд визнати вимоги до боржника в сумі 1 508 290 461,84 грн., що станом на 09.11.2020р. складають: заборгованість по кредиту (прострочена) 32 903 787,55 дол. США, заборгованість по процентах (прострочена) 11 575 660,31 дол. США, пеня по кредиту 156 132 077,81 грн., пеня по відсоткам 9 218 549,74 грн., 3% річних по тілу кредиту 75 695 949,07 грн., 3% річних по процентам 15 515 765,37 грн.

Заперечуючи проти вимог кредитора, боржник звернув увагу що: кредитором додатково нараховані суми по кредиту, процентам та 3% річних, які не були стягнуті за рішенням суду у справі №910/17130/19; на неможливість одночасного нарахування процентів за неправомірне користування кредитом та 3% річних. До того ж, боржник зауважив, що, відповідно до п.8.2 договору, пеня на проценти після настання кінцевого терміну його повернення не нараховуються. Одночасно, просив місцевий суд застосувати строк позовної давності до вимог щодо нарахованої пені на заборгованість по кредиту.

В запереченнях проти вимог кредитора арбітражний керуючий звернув увагу місцевого суду на дату подання кредитором заяви з вимогами до боржника, від якої залежить відповідний курс долара США для визначення гривневого еквіваленту. Крім того, арбітражний керуючий просив відмовити кредитору в задоволенні вимог у частині пені, з огляду на пропуск строку позовної давності, та в частині нарахованих процентів після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Частинами 1 та 2 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549, 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено п.4.3 кредитного договору, проценти нараховуються Банком, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення Кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за Кредитом.

У п.7.2.2 кредитного договору встановлено, що Банк набуває право при виникненні обставин (хоча б однієї), передбачених п.7.1. цього Договору, письмово повідомивши про це Позичальника, в односторонньому порядку вимагати від Позичальника достроково повернути виданий Позичальникові Кредит в повному обсязі, при цьому обов`язки Банку з надання Кредиту за цим Договором припиняються, а цей Договір між Сторонами вважається зміненим, як зазначено в цьому пункті Договору. Позичальник зобов`язаний, незважаючи на інші положення цього Договору, виконати зазначену вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із нарахованою Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно цього Договору, в строк не пізніше 30 (тридцять) Банківських днів з моменту отримання Позичальником відповідної вимоги.

Відповідно до п.9.3 кредитного договору, цей Договір діє до повного повернення Позичальником Кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування Кредитом та до повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору.

За змістом ч.1, ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Термін "користування чужими грошовими коштами" (ст.536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях: 1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; 2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (ст.1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (ст.625 ЦК України) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17, від 23.05.2018р. у справі №910/1238/17).

У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16.

Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються Банком, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення Кредиту.

Тобто, нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитного договору (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.01.2022р. у справі №910/17048/17).

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" правомірно нарахувало проценти на тіло кредиту до 08.11.2020р. в сумі 11 575 660,31 дол. США, з яких 8 349 261,14 дол. США стягнуті за рішенням господарського суду м.Києва від 06.08.2020р. у справі №910/17130/19.

Згідно з п.8.2 кредитного договору (у редакції договору від 30.06.2016р.), за несвоєчасне повернення сум Кредиту та/або несвоєчасну сплату Плати за кредит Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, за кожен день прострочення. За несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, що нараховані після настання кінцевого терміну його повернення (дата повернення кредиту, отриманого в межах траншу, або його останньої частини, згідно встановленого графіку погашення), пеня не нараховується.

У статті 627 ЦК України зазначено, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, сторонами було погоджено, що пеня після настання кінцевого терміну повернення кредиту не нараховується за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом.

Оскільки кінцевий строк сплати кредитної заборгованості погоджено сторонами до 21.12.2017р., то після вказаного строку пеня на тіло кредиту та проценти не нараховується.

Тому місцевий суд законно і обгрунтовано відмовив у задоволенні вимог кредитора в частині нарахованої пені на кредит за період з 09.11.2019р. по 08.11.2020р. у розмірі 156 132 077,81 грн. та 9 218 549,74 грн. пені, нарахованої за період з 22.11.2019р. по 08.11.2020р. на проценти.

Судом першої інстанції правильно враховано, що рішенням господарського суду м.Києва від 06.08.2020р. у справі №910/17130/19 було стягнуто з боржника на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" пеню в сумі 17 059 541,88 грн., нараховану за період з 22.12.2017р. по 21.11.2019р., однак дана вимога кредитором у заяві до боржника включена не була.

Із наведеного в заяві кредитора розрахунку вбачається, що кредитор просив визнати його вимоги до боржника, зокрема, в частині пені по кредиту в сумі 156 132 077,81 грн. та пені по відсоткам у сумі 9 218 549,74 грн.

Щодо заяви боржника про застосування строку позовної давності до вимог у частині нарахованої пені, апеляційний суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки правові підстави для нарахування пені відсутні, місцевий суд законно і обгрунтовано відмовив боржнику у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності.

Судом першої інстанції були перевірені розрахунки кредитора в частині нарахованих 3% річних по тілу кредиту в розмірі 75 695 949,07 грн., 3% річних по процентам у розмірі 15 515 765,37 грн. та правильно встановлено, що вимоги до боржника є обґрунтованими та такими, що частково включають стягнуті за рішенням господарського суду м.Києва від 06.08.2020р. у справі №910/17130/19 суми 3% річних.

Положеннями ст.533 ЦК України унормовано, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Разом із цим, ч.2 ст.45 КУзПБ передбачено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Як вбачається з відбитку календарного штемпелю на описі вкладення в цінний лист щодо направлення заяви кредитора до місцевого суду, а також, відповідно до поштової накладної №714 на поштовому конверті, заява з вимогами до боржника ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" була подана до місцевого суду 15.12.2020р. У зв`язку з цим, розрахунок гривневого еквіваленту суми кредиторських вимог правильно здійснювався за курсом НБУ станом на 15.12.2020р., який становив 27,8661 грн. за 1 долар США.

За наведених обставин, вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до боржника, правильно визнані місцевим судом ( 916 900 234,25 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена), 322 568 507,76 грн. - заборгованість по процентам (прострочена), 75 695 949,07 грн. - 3% річних по тілу кредиту, 15 515 765,37 грн. - 3% річних по процентам, 187 655,69 грн. - судовий збір) за рішенням господарського суду м.Києва від 06.08.2020р. у справі №910/17130/19.

Поряд з вищеописаною заборгованістю також визнанню підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4 204,00 грн. - перша черга.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано визнав ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" кредитором боржника на суму 1 330 872 316,14 грн., з яких: 4 204,00 грн. - вимоги першої черги, 1 330 868 112,14 грн. - вимоги четвертої черги та відмовив у визнанні кредитором на суму 177 422 349,70 грн.

В іншій частині ухвала місцевого суду від 31.01.2024р. апелянтом не оскаржувалась.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 31.01.2024р. по справі №910/15533/20 - без змін.

Матеріали оскарження ухвали від 31.01.2024р. у справі №910/15533/20 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 30.04.2024р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко