ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Справа № 915/1796/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; ідентифікаційний код 22440076)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про: розірвання договору оренди, повернення нежитлового приміщення та стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 138 136,94 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

27.11.2023 Управління комунального майна Миколаївської міської ради звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 712/10/01/08/23 від 15.11.2023 (з додатками), в якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Розірвати договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, №7727 від 01.04.2017, укладений між управлінням з використання та розвиту комунальної власності Миколаївської міської ради, правонаступником якого є управління комунального майна Миколаївської міської ради, та фізичною особою-підприємцем Долгоруковою Оленою Олегівною.

3. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Долгорукову Олену Олегівну, РНОКПП НОМЕР_1 , звільнити та повернути нежитлове приміщення площею 51,67 кв.м. розміщене за адресою: м. Миколаїв, пров. Кобера, на 1 поверсі 13 будинку, та нежитлове приміщення площею 20 кв.м., розміщене за адресою: м. Миколаїв, пров. Кобера, на 1 поверсі 13 будинку, шляхом передачі їх Управлінню комунального майна Миколаївської міської ради, , за актом приймання-передавання.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Управління комунального майна Миколаївської міської ради, , кошти у сумі 138 136,94 гри., із яких заборгованість з орендної плати за період з 13.05.2017 по 31.08.2023 - у сумі 114 147,51 грн., пеня - у розмірі 23 989,47 грн. за період з 06.04.2023 по 04.10.2023.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Управління комунального майна Миколаївської міської ради, , сплачений судовий збір за подачу позову у сумі 8 052,00 грн.

6. Про день і час розгляду справи повідомити Управління комунального майна Миколаївської міської ради.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності від 01.04.2017 №7727, з додатками та договорами про внесення змін до нього; претензії про погашення заборгованості з орендної плати № 305/10/01/08/23 від 31.05.2023; застосування норм статей 193, 188, 291 Господарського кодексу України, статей 525, 526, 610, 612, 651, 652, 629, 782 Цивільного кодексу України, статей 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», положень п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 «про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану»; та мотивовані тим, що 01.04.2017 між управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, правонаступником якого є управління комунального майна Миколаївської міської ради, як орендодавцем, та суб`єктом підприємницької діяльності Долгоруковою Оленою Олегівною, як орендарем, було укладено договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, № 7727. Позивач зазначає, що ФОП Долгорукова Олена Олегівна не виконує обов`язок своєчасної оплати орендних платежів, унаслідок чого утворилась заборгованість з орендної плати за період з 13.05.2017 по 31.08.2023 у сумі 114 147,47 грн. На переконання позивача, істотне порушення орендарем такої умови договору оренди майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення майна орендодавцю.

Ухвалою суду від 04.12.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1796/23 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 09 січня 2024 року о 10:20; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 09.01.2024 було продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 915/1796/23 на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 06 лютого 202 року о 10:00.

Ухвалою суду від 06.02.2024 було відкладено підготовче засідання на 05 березня 2024 року о 10:00.

Ухвалою суду від 05.03.2024 було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 09 квітня 2024 року о 09:50.

Станом на момент проведення підготовчого засідання від учасників справи будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, станом на дату проведення даного засідання не скористався.

Так, як уже було вище наведено, ухвалою суду від 04.12.2023 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Копія вказаної ухвали, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, встановлену судом за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була 13.12.2023 повернута поштовим відділенням до суду з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 047).

Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом перевірено відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо адрес місцезнаходження відповідачів фізичних осіб-підприємців, та встановлено, що відповідний процесуальний документ було направлено відповідачу у встановленому процесуальним законом порядку.

Отже, з урахуванням приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, слід вважати, що днем вручення відповідачу копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2023 у справі № 915/1769/23 є 13.12.2023.

Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву для відповідача тривав до 28.12.2023 включно.

Разом із тим, протягом встановленого процесуального строку відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заяв чи клопотань щодо спірних правовідносин суду не надав.

В судове засідання 09.04.2024 учасники справи своїх повноважних представників не направили, про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представників сторін.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 09.04.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В

01 квітня 2017 року між Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (правонаступником якого є Управління комунального майна Миколаївської міської ради), як орендодавцем, та суб`єктом підприємницької діяльності Долгоруковою Оленою Олегівною, як орендарем, був укладений Договір оренди № 7727 нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності (далі Договір), відповідно до предмету якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, керуючись наказом орендодавця від 09.03.2017 № 57/03,

- нежитлове приміщення площею 51,67 кв.м., розміщене за адресою м. Миколаїв, пров. Кобера, на 1 поверсі 13 будинку. Майно передається в оренду з метою використання - продовольчий магазин без підакцизних товарів;

- нежитлове приміщення площею 20,00 кв.м., розміщене за адресою м. Миколаїв, пров. Кобера, на 1 поверсі 13 будинку. Майно передається в оренду з метою використання - продовольчий магазин з підакцизними товарами (п. 1.1, в редакції договору про внесення змін від 15.04.2021).

За умовами укладеного Договору:

- орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна (п. 2.1);

- передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно (п. 2.2);

- власником майна залишається територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, а орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.3);

- у разі розірвання договору, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, останній повинен повернути орендареві орендоване приміщення в п`ятнадцятиденний термін з дати отримання заяви орендодавця за актом приймання-передавання приміщення (п. 2.4);

- у разі припинення або розірвання цього договору майно повертається орендарем орендодавцю (балансоутримувачу) вартістю та у стані, не гіршому ніж отримувалось (п. 2.6);

- майно вважається поверненим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання (п. 2.7);

- обов`язок по складанню акту приймання-передавання покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні (п. 2.8);

- орендна плата, визначена на підставі Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, затвердженого рішенням міської ради від 20.10.2011 № 10/15 (зі змінами і доповненнями), і становить без ПДВ за січень 2018 року 3438,99 грн (п. 3.1);

- нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.2);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3);

- орендна плата перераховується орендодавцеві щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.4);

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації й стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми пені, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи дату та час зарахування відповідної суми на розрахунковий рахунок орендаря (п. 3.6);

- у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату за користування майном за час прострочення до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати в повному обсязі та відшкодувати збитки відповідно до чинного законодавства (п. 3.9);

- орендар зобов`язується, зокрема: своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.2);

- орендодавець зобов`язується: передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором (п. 7.1);

- цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 01.04.2017 по 01.04.2018 включно (п. 10.1);

- договір оренди може бути розірвано да погодженням сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених чинними законодавчими актами України (п. 10.4);

- у разі закінчення строку дії договору, останній продовжується шляхом укладання додаткової угоди за умови письмового звернення орендаря відповідно до вимог Положення (п. 10.5);

- Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем, або орендодавцем; у разі невиконання, або неналежного виконання умов Договору оренди (п. 10.7).

Вказаний Договір оренди підписаний та скріплений печатками орендаря та орендодавця.

В день укладення договору майно було передане орендодавцем в оренду відповідачу, про що складено акт приймання-передавання нежитлового приміщення по договору оренди № 7727 від 01.04.2017, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Протягом строку дії Договору сторони неодноразово укладали Договори про внесення змін до нього, у тому числі від 25.06.2018, від 27.09.2019, від 15.04.2021, якими продовжували строк дії договору, зокрема, до 28.02.2022 включно.

Суд зауважує, що спірні правовідносини між сторонами на підставі спірного договору тривали в період дії воєнного стану, який введено із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який в подальшому продовжено та який триває на час розгляду справи.

Статтею 1 Закону України від 01.04.2022 № 2181-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оренду державного та комунального майна» пунктом 6-1 такого змісту: «Під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо продовження договору оренди, зокрема щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану».

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства., статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

З огляду на викладене слід вважати, що спірний Договір оренди № 7727 від 01.04.2017 продовжений на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Предметом даного позову виступають вимоги прокурора в інтересах держави: майнового характеру щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, а також штрафних санкцій, нарахованих внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання; а також немайнового характеру щодо розірвання договору оренди та щодо повернення відповідачем позивачу нерухомого майна.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем істотних умов укладеного між сторонами договору, а також обставини щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача повернути власнику орендоване майно.

Позивач підтверджує правову позицію такими доказами:

- Договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності від 01.04.2017 №7727, з додатками та договорами про внесення змін до нього;

- претензія № 305/10/01/08/23 від 31.05.2023 про погашення заборгованості з орендної плати, звільнення та повернення орендованих приміщень.

Відповідач, як уже було наведено вище, ні відзиву, ні будь-яких доказів щодо спірних правовідносин суду не надав.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями чинного законодавства про оренду.

Так, відповідно до змісту частин 1 та 6 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статей 759, 762 (ч. 1) Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).

За умовами статті 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до приписів статті 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

За твердженнями позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, Фізичною особою-підприємцем Долгоруковою Оленою Олегівною допущено порушення грошових зобов`язань за Договором, а саме, зобов`язань щодо своєчасної сплати орендних платежів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість із орендної плати за період з 13.05.2017 по 31.08.2023 на суму 114 147,47 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості з орендної плати, під час дії Договору за користування орендним майном у період 01.04.2017 по 31.08.2023 відповідачу нараховано орендну плату у загальній сумі 356 505,47 грн, які Фізичною особою-підприємцем Долгоруковою Оленою Олегівною під час дії Договору сплачено лише частково на суму 242 358,00 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати у погоджені в Договорі строки Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради 06.06.2023 було направлено Фізичній особі-підприємцю Долгоруковій Олені Олегівні претензію № 305/10/01/08/23 від 31.05.2023 про погашення заборгованості з орендної плати, звільнення та повернення орендованих приміщень, яка залишена відповідачем без відповіді та виконання.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що у відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За твердженнями позивача, заборгованість з орендної плати відповідачем не погашено і досі. Викладені обставини стали підставою для звернення Управління комунального майна Миколаївської міської ради до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належної сплати орендної плати закон покладає на орендаря.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати орендної плати не представив, не надав суду належні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов`язаннями, відповідно доводи позивача не спростував.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму заборгованості з орендної плати в розмірі 114 147,47 грн зазначено правильно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Крім того, внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання позивачем було заявлено до стягнення з відповідача (згідно наданих до позовної заяви розрахунків) пеню на загальну суму 23 898,47 грн за сукупний період з 06.04.2023 по 04.10.2023 (з урахуванням динаміки формування боргу).

Стосовно заявленої позивачем до стягнення суми пені суд зазначає, що за приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За змістом п. 3.6 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації й стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми пені, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи дату та час зарахування відповідної суми на розрахунковий рахунок орендаря.

Таким чином на підставі статті 549 ЦК України, статті 230 ГК України та положень Договору позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню.

За перевіркою суду, позивач суму пені визначив правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги у відповідній частині також є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині розірвання Договору оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, №7727 від 01.04.2017, та в частині зобов`язання Фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни звільнити та повернути позивачу нежитлове приміщення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією № 305/10/01/08/23 від 31.05.2023 про погашення заборгованості з орендної плати, звільнення та повернення орендованих приміщень, в якій повідомляв про наявну заборгованість та вимагав її сплатити. Вказана претензія залишена без реагування.

Відповідно до п.10.4 Договору на вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених чинними законодавчими актами України.

Судом враховано, що відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд (ч.1 ст.782 ЦК України).

Згідно п.п.5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов`язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів. У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов`язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за Договором має місце з моменту його укладання (квітень 2017 року), а з грудня 2021 року відповідач не здійснював жодних орендних платежів.

При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18, від 07.10.2020 у справі № 313/780/19.

Отже, зазначене свідчить про істотне порушення орендарем такої умови договору оренди майна, як внесення орендної плати та є достатньою правовою підставою для розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Відповідно до п.п.8.4. Договору орендодавець, у тому числі за ініціативою балансоутримувача, має право вимагати розірвання договору оренди та відшкодування збитків у разі, якщо орендар, зокрема, не сплачує або несвоєчасно сплачує орендну плату.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Пунктами 2.4 2.7 Договору сторони погодили, що у разі розірвання договору, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, останній повинен повернути орендареві орендоване приміщення в п`ятнадцятиденний термін з дати отримання заяви орендодавця за актом приймання-передавання приміщення. У разі припинення або розірвання цього договору майно повертається орендарем орендодавцю (балансоутримувачу) вартістю та у стані, не гіршому ніж отримувалось. Майно вважається поверненим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією № 305/10/01/08/23 від 31.05.2023, в якій порушував питання про звільнення та повернення орендованих приміщень.

Зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Таким чином, з огляду на допущені відповідачем порушення істотних умов Договору щодо несплати орендної плати за користування комунальним нерухомим майном, суд вважає заявлені вимоги щодо розірвання Договору оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, №7727 від 01.04.2017, та щодо зобов`язання Фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни звільнити та повернути позивачу нежитлове приміщення, обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, відомості про розподіл судових витрат.

За такого, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Розірвати Договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, №7727 від 01.04.2017, укладений між Управлінням з використання та розвиту комунальної власності Миколаївської міської ради, правонаступником якого є Управління комунального майна Миколаївської міської ради, та Фізичною особою-підприємцем Долгоруковою Оленою Олегівною.

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Долгорукову Олену Олегівну ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), звільнити та повернути нежитлове приміщення площею 51,67 кв.м. розміщене за адресою: м. Миколаїв, пров. Кобера, на 1 поверсі 13 будинку, та нежитлове приміщення площею 20 кв.м., розміщене за адресою: м. Миколаїв, пров. Кобера, на 1 поверсі 13 будинку, шляхом передачі їх Управлінню комунального майна Миколаївської міської ради, , за актом приймання-передавання.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на користь Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; ідентифікаційний код 22440076) заборгованість з орендної плати за період з 13.05.2017 по 31.08.2023 у сумі 114 147,51 грн, пеню за період з 06.04.2023 по 04.10.2023 у сумі 23 989,47 грн, а також 8 052,00 грн судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; ідентифікаційний код 22440076);

Відповідач: Фізична особа-підприємець Долгорукова Олена Олегівна ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючої у даній справі судді Смородінової О.Г. у період з 15.04.2024 по 23.04.23024, повне рішення складено та підписано судом 24.04.2024.

Суддя О.Г. Смородінова