ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Справа № 903/1288/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: Багацького Є.Г., адвоката за довіреністю від 12.02.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Ратнівське лісомисливське господарство на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 20.02.24р. суддею Шум М.С. о 11:45 у м.Луцьку, повний текст складено 23.02.24р. у справі № 903/1288/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ, м.Львів

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Ратнівське лісомисливське господарство, м.Київ

про стягнення 1 703 365 грн. 33 коп.

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві від 21.12.2023 (вх.№01-52/1473/23) Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ просить суд стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Ратнівське лісомисливське господарство 1 699 885 грн. 24 коп. основного боргу, 3 480 грн. 09 коп. 3% річних, а також 25 550 грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою наданих згідно з договором №285/21 від 01.11.2021 послуг з розроблення технічної документації із землеустрою.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 у справі №903/1288/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Ратнівське лісомисливське господарство (вул. Шота Руставелі, 9А, м.Київ, 01601, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ (вул. Героїв УПА, 73, м.Львів, 79015, ) - 1 699 885 грн. 24 коп. основного боргу, 3 480 грн 09 коп. 3% річних, а також 25 550 грн 48 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 1 728 915 грн 81 коп. (один мільйон сімсот двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять грн. 81 коп.).

В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст.ст. 204, 212, 526, 599, 610, 612, 614, 625, 626, 627, 638, 837 ЦК України, ст. 193 ГК України, постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18, від 29.04.2020 №915/641/19, від 26.06.2018 у справі №910/9072/17, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, докази наявні в матеріалах справи, зазначив, що відсутні підстави для зменшення процентів річних, відповідно прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року у справі № 903/1288/23 і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ Західземлепроект відмовити повністю.

Вважає його необґрунтованим та таким, що містить неправильне застосування норм матеріального права, а тому, підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, з посиланням на ст.ст. 11, 16, 202, 203, 204, 509, 526, 530, 598, 626, 627, 631 ЦК України, зазначає, що судом, при винесенні рішення, не було взято до уваги, що після закінчення строку дії договорів сторони уклали додаткові угоди, намагаючись змінити умови закінченого зобов`язання, визначити нові істотні умови договорів в частині продовження строку їх дії, що ними самими не передбачено. Також, суд не врахував, що при укладенні кожного із послідуючих договорів - додаткових угод, сторонами допущено порушення норм Закону України «Про землеустрій», а саме порушили максимальний строк виконання робіт із землеустрою відповідно до п. г ч. 2 ст. 28 вказаного Закону України «Про землеустрій».

Зауважує, що жодного рахунку-фактури починаючи з листопада 2021 року і по сьогодні ТОВ «Західземлепроект» ні Державному підприємству «Ратнівське лісомисливське господарство», ні Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» за виконані роботи виставлено не було.

Отже, жодним документом на які здійснює посилання позивач, не здійснено справедливого, із врахуванням положень п.7.2. розділу VII договору, розрахунку за послуги, відповідно не виставлено жодного рахунку за надані послуги, як наслідок, не закріплено факт прострочення відповідачем оплати виконаних робіт.

Вважає, що звернення до суду із даним позовом є необґрунтованим та передчасним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Серед іншого вказує, що в межах дії договору (10.05.2022, 30.12.2022 та 17.01.2023) підписували додаткові угоди до договору, спрямовані на подальшу співпрацю та подальше врегулювання правовідносин між сторонами, а також належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно з договором.

Додаткові угоди до договору недійсними в судовому порядку не визнавалися. Відповідач роботи прийняв без зауважень та претензій. Просить Рішення Господарського суду Волинської області №903/1288/23 від 20.02.2024 залишити без змін, а апеляційну скаргу ДСГП «Ліси України» в особі філії «Ратнівське лісове господарство» від 13.03.2024 - без задоволення.

В судове засідання з`явився представник скаржника, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить її задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся заздалегідь та належним чином, ухвалу про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду було надіслано до електронного кабінету позивача.

Разом з тим, у відзиві просить розглядати справу без участі представника позивача.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представника позивача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, явка обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.11.2021 між Державним підприємством Ратнівське лісомисливське господарство, як Замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ, як Виконавцем укладено договір №285/21 на виконання робіт (послуг) із землеустрою (далі - договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 договору Виконавець (позивач) зобов`язується виконати Замовникові роботи (послуги): розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 6848,1215 га для ведення лісового господарства згідно додатку №3 до цього договору, а Замовник (відповідач) прийняти і оплатити такі роботи (послуги) за цінами, що визначені у Протоколі погодження договірної ціни (додаток №1). Згідно з пунктом 2.2 договору ціна договору по розробленню технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) становить 1 712 030 грн. 38 коп. по твердих діючих на день підписання договору, розцінках.

Пунктом 3.1 договору узгоджено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі виставленого рахунку-фактури та актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), що підписуються обома сторонами на умовах відтермінування платежу протягом не більше 10 календарних днів. А пунктом 4.1 договору встановлено строк виконання робіт (послуг): початок з моменту підписання договору, закінчення до 10.05.2022.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3 договору приймання-передача робіт (послуг) за договором оформляється актом здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), який підписується сторонами. По завершенні робіт (послуг) Виконавець (позивач) передає Замовнику (відповідач) результати виконаних робіт (послуг) та два примірники Акта здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг). Замовник (відповідач) зобов`язаний протягом трьох робочих днів підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) та передати його Виконавцю (позивач) або направити Виконавцю (позивач) письмові зауваження до роботи (послуги).

В пункті 10.1 договору сторони узгодили, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 10.05.2022, а в частині розрахунків до їх повного завершення.

Протоколом погодження договірної ціни, який є додатком №1 до договору та є його невід`ємною частиною (п. 11.1) сторони підтвердили, що між ними досягнуто згоди про розмір договірної ціни в сумі 1 712 030 грн 38 коп.

Додатком №3 договору, який є також його невід`ємною частиною (п. 11.1) сторони узгодили перелік документацій із землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Самарівської с/р, Заболоттівської с/р, Ратнівської с/р загальною площею 6848,1215 га з цільовим призначенням: для ведення лісового господарства, вартість робіт 1 712 030 грн 38 коп.

10.05.2022 між ДП Ратнівське лісомисливське господарство та ТОВ ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ підписано додаткову угоду №1 до договору на виконання робіт (послуг) із землеустрою №285/21 від 01.11.2021.

Цією угодою сторони внесли зміни до пунктів 4.1 та 10.1, а також договір доповнено пунктом 10.3.

Строк виконання робіт (послуг) встановлено: початок - з моменту підписання даної додаткової угоди, закінчення 30 грудня 2022 року (п. 4.1).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє по 30.12.2022, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п. 10.1).

Договір доповнено пунктом 10.3 про те, що реорганізація сторін договору не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору та він зберігає свою чинність для їх правонаступників.

30.12.2022 між ДП Ратнівське лісомисливське господарство та ТОВ ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ підписано додаткову угоду №2 до договору на виконання робіт (послуг) із землеустрою №285/21 від 01.11.2021.

Цією угодою сторони внесли зміни до пунктів 4.1 та 10.1 договору.

Так, строк виконання робіт (послуг) встановлено: початок - з моменту підписання даної додаткової угоди, закінчення - 30 грудня 2023 року. (п. 4.1).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє по 30.12.2023, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п. 10.1).

17.01.2023 між Державним спеціалізованим господарським підприємством Ліси України в особі директора філії Ратнівське лісомисливське господарство та ТОВ ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ підписано додаткову угоду №3 до договору на виконання робіт (послуг) із землеустрою №285/21 від 01.11.2021.

Цією угодою сторони внесли зміни в договір, а саме змінили преамбулу договору та виклали її в такій редакції:

Замовник Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України в особі директора філії Ратнівське лісомисливське господарство Тишковця Сергія Миколайовича, що діє на підставі Положення про філію Ратнівське лісомисливське господарство та довіреності (надалі Замовник) з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ в особі директора Ірзи Івана Ярославовича, що діє на підставі Статуту (далі - Виконавець), з іншої сторони, разом Сторони, уклали цей договір про наступне (далі - Договір):.

Сторони дійшли також згоди внести зміни в Реквізити сторін.

На виконання умов договору ТОВ ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ надало послуги з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які розташовані на території Ковельського району Волинської області на загальну суму 1 699 885 грн 24 коп. що підтверджується: Актом №1 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 20.11.2023 по договору №285/21 від 01.11.2021 на суму 369 077 грн 90 коп.; Актом №2 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 10.11.2023 по договору №285/21 від 01.11.2021 на суму 609 684 грн 24 коп.; Актом №3 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 21.11.2023 по договору №285/21 від 01.11.2021 на суму 539 995 грн 82 коп.; Актом №4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 14.11.2023 по договору №285/21 від 01.11.2021 на суму 181 127 грн 28 коп.

Згідно з актами Замовник (відповідач по справі) претензій до якості, об`єму та строкам надання послуг не має.

Акти здачі-приймання підписані та скріплені печатками сторін.

У зв`язку із неоплатою вартості виконаних позивачем робіт, останній звернувся із даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача 1 699 885 грн 24 коп. основного боргу, 3 480 грн 09 коп. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як убачається із матеріалів справи правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного договору на виконання робіт (послуг) із землеустрою від 01.11.2021 №285/21.

Статтею 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем належним чином виконані свої зобов`язання по договору, а саме на виконання умов договору ТОВ ЗАХІДЗЕМЛЕПРОЕКТ надало послуги з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які розташовані на території Ковельського району Волинської області на загальну суму 1 699 885 грн 24 коп. що підтверджується: Актом №1 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 20.11.2023 по договору №285/21 від 01.11.2021 на суму 369 077 грн 90 коп.; Актом №2 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 10.11.2023 по договору №285/21 від 01.11.2021 на суму 609 684 грн 24 коп.; Актом №3 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 21.11.2023 по договору №285/21 від 01.11.2021 на суму 539 995 грн 82 коп.; Актом №4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 14.11.2023 по договору №285/21 від 01.11.2021 на суму 181 127 грн 28 коп.

Проте відповідач розрахунок за надані послуги на загальну суму 1 699 885,24 грн не здійснив, а тому судова колегія погоджується із судом першої інстанції, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована, а тому підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 1 699 885 грн. 24 коп. заборгованості.

Щодо доводів скаржника про те, що оплата за договірними зобов`язаннями здійснюється відповідно до договорів та виставлених рахунків - фактур, що підписані обома сторонами та скріплені печатками, згідно сформованого реєстру платежів, який формується щотижнево і подається на погодження до підприємства, але рахунки не були належним чином подані виконавцем, а тому їх не було включено у реєстр платежів, що у свою чергу призвело до відсутності оплати та порушення виконання умов договору.

За своєю правовою природою рахунок на оплату товару (рахунок-фактури) не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 614 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18, від 29.04.2020 №915/641/19.

Як випливає з умов договору №285/21 від 01.11.2021, додаткових угод до нього, а також як вбачається з актів здачі-приймання виконаних робіт до договору, у них зазначено усі необхідні реквізити, в тому числі, й номер розрахункового рахунку для здійснення оплати отриманих відповідачем послуг, а тому сама лише відсутність виставлених рахунків-фактур не може бути підставою для відмови у позові з огляду на ненастання через це строку оплати наданих послуг.

Помилковим є також, посилання відповідача на відсутність рахунку-фактури як на доказ оплати за послуги позивачу, оскільки самі лише рахунки-фактури не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій з надання послуг, вони не можуть бути єдиними доказами на підтвердження факту реального виконання робіт, а отже як докази можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі.

Разом з тим, доводи скаржника про те, що договір №285/21 від 01.11.2021 припинив свою дію 10.05.2022 як невиконаний, а додаткові угоди до нього укладені після його закінчення і є новими договорами на переконання суду апеляційної інстанції є такими, що не підтверджені доказами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до ст.204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові №910/9072/17 від 26.06.2018, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи скаржника про те, що після закінчення строку дії укладеного між сторонами Договору є неможливим виконання відповідачем робіт за цим Договором та їх прийняття позивачем".

Судом враховано відсутність будь яких звернень замовника до виконавця з відмовою від договору чи його розірвання у зв`язку з закінчення строку його дії.

Додаткові угоди до договору є дійсними, докази протилежного матеріали справи не містять.

Сторони договору підписували додаткові угоди до договору як те не заборонено приписами ЦК України та ГК України, таким чином врегульовували свої правовідносин з метою належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Крім того, ДСГП Ліси України в особі філії Ратнівське лісомисливське господарство 10.11.2023, 14.11.2023, 20.11.2023, 21.11.2023 підписано акти здачі-приймання виконаних робіт, якими підтверджено, що відповідна документація за договором №285/21 від 01.11.2021 оформлена належним чином і прийнята замовником без зауважень.

Отже, при прийнятті рішення суд першої інстанції правомірно виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Також, крім суми основного боргу позивач просив стягнути з відповідача 3 480 грн 09 коп. 3% річних, що нараховані:

Згідно з Актом №1 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 20.11.2023 на суму 369 077 грн. 90 коп. за період з 01.12.2023 по 21.12.2023 в сумі 637,04 грн.

Згідно з Актом №2 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 10.11.2023 на суму 609 684 грн. 24 коп. за період з 21.11.2023 по 21.12.2023 в сумі 1 553,44 грн.

Згідно з Актом №3 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 21.11.2023 на суму 539 995 грн. 82 коп. за період з 02.12.2023 по 21.12.2023 в сумі 887,66 грн.

Згідно з Актом №4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 14.11.2023 на суму 181 127 грн. 28 коп. за період з 25.11.2023 по 21.12.2023 в сумі 401,95 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд апеляційної інстанції вважає його правильним та арифметично вірним, а тому погоджується із місцевим господарським судом про задоволення вимоги про стягнення 3 % річних у сумі 3 480 грн 09 коп.

Щодо доводів скаржника про те, що філія є підрозділом державного підприємства, яке в умовах воєнного стану в першу чергу забезпечує потреби військ, зокрема, лісопродукцією на безкоштовній основі і будь-яке стягнення штрафних санкцій призведе до погіршення фінансового стану колегія суддів зазначає таке.

Так, у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

В даному випадку 3% річних нараховані у мінімально можливому розмірі нарахування, є співмірні порівняно із сумою основного боргу відповідача та є компенсацію позивачу майнових втрат, яких він зазнав внаслідок відсутності здійснення з ним розрахунку впродовж вказаного періоду з боку відповідача.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача про те, що підприємство є державним та працює в умовах воєнного стану, забезпечує безкоштовно війська лісопродукцією, оскільки оцінюючи можливість зменшення нарахованих позивачем процентів річних, суд враховує становище обох сторін у справі, в тому числі й позивача, який є суб`єктом господарювання приватного права і без державного фінансування також намагається здійснювати свою господарську діяльність в умовах війни, сплачує податки до державного бюджету та заробітну плату працівникам.

За таких обставин судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі.

За наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Ратнівське лісомисливське господарство на рішення Господарського суду Волинської області від 20.02.24 у справі № 903/1288/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 20.02.24 у справі № 903/1288/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, встановленому ст. 286-291 ГПК України.

4. Справу № 903/1288/23 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "24" квітня 2024 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.