ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.04.2024м. ДніпроСправа № 904/5692/23
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Ицковича Олега Марковича про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради (м. Дніпро)
до Фізичної особи-підприємця Ицковича Олега Марковича (м. Дніпро)
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Дніпровська міська рада (м. Дніпро)
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради (м. Дніпро)
про стягнення заборгованості
від позивача: Луценко Н.В.;
від відповідача: Ицкович О.М;
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: не з`явився.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.01.2024 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/5692/23 за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2024 відмовлено в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради до Фізичної особи-підприємця Ицковича Олега Марковича про стягнення заборгованості в розмірі 58800,00грн.

Під час ухвалення рішення витрати відповідача на професійну правничу допомогу судом не розподілялися з огляду на заяву представника відповідача про надання доказів понесення таких витрат в порядку, передбаченому частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

04.04.2024 представник відповідача - Фізичної особи-підприємця Ицковича Олега Марковича подав до канцелярії суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Ицковича Олега Марковича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26678,00грн та поштові витрати в розмірі 565,94грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2024 прийнято зазначену заяву до розгляду в судовому засіданні на 11.04.2024.

10.04.2024 до канцелярії суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення.

В своїх запереченнях зазначає, що визначений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 26678,00грн та поштові витрати в розмірі 565,94грн значно завищено. Власного розрахунку витрат та доказів завищеної вартості не надав.

В судове засідання 11.04.2024 треті особи не забезпечив явку своїх представників, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За викладених обставин, суд розглядає заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 11.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.2023 між Фізичною особою-підприємцем Ицкович Олегом Марковичем (далі клієнт, відповідач) та адвокатом Стасовською Євгенівною Анатоліївною (далі виконавець, адвокат) укладено договір про надання правової (адвокатської) допомоги (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується надати клієнту послуги з надання правової інформації, консультацій з правових питань, складання процесуальних документів та представництво в усіх судах України, Національній поліції України, в Прокуратурі України, в органах юстиції України, виконавчої служби та в усіх державних органах, в органах місцевого самоврядування інтересів клієнта, а останній зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх у розмірі та порядку визначених цим договором.

За роботу виконану виконавцем клієнт здійснює оплату згідно умов викладених у додатку до цього договору, але це не позбавляє клієнта права здійснювати оплату шляхом внесення платежів в розмірі узгодженому сторонами (п. 3.1 договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 5.1 договору).

У додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 13.11.2023, підписаним сторонами, визначили опис послуг, кількість затраченого часу та вартість послуг.

Так, загальна вартість робіт за період з 13.11.2023 по 15.11.2023 склала 12078,00грн. В обсяг робіт сторонами включено:

- ознайомлення з позовною заявою КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР про стягнення заборгованості за інвестиційним договором №14/71140 «на встановлення та утримання зупиночних комплексів м. Дніпра з подальшим їх обслуговуванням» (кількість витраченого часу 2 години, вартістю 2684,00грн);

- опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, опрацювання судової практики стосовно інвестиційних договорів (кількість витраченого часу 1 година, вартістю 1342,00грн);

- збір та підготовка матеріалів для складання відзиву на позовну заяву КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР про стягнення заборгованості за інвестиційним договором № 14/71140 «на встановлення та утримання зупиночних комплексів м. Дніпра з подальшим їх обслуговуванням» (кількість витраченого часу 2 години, вартістю 2684,00грн);

- складання відзиву на позовну заяву КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР про стягнення заборгованості за інвестиційним договором № 14/71140 «на встановлення та утримання зупиночних комплексів м. Дніпра з подальшим їх обслуговуванням», копіювання доказів для суду та позивачу, відправка доказів позивачу з додатками та направлення до господарського суду Дніпропетровської області відзиву з доказами та доказами про відправлення позивачу відзиву з додатками на позовну заяву (кількість витраченого часу 4 години, вартістю 5368,00грн).

Також, між сторонами було укладено додаток №2 до договору, відповідно до змісту якого сторони визначили опис послуг, кількість затраченого часу та вартість послуг.

Так, загальна вартість робіт за період з 23.01.2024 по 02.04.2024 склала 14600,00грн. В обсяг робіт сторонами включено:

- прийняття участі в судовому засіданні з урахуванням часу затраченого на приїзд до суду по справі №904/5692/23 (кількість витраченого часу 2 години, вартістю 2920,00грн);

- складання заперечення на письмові пояснення позивача по справі №904/5692/23 (кількість витраченого часу 2 години, вартістю 2920,00грн);

- прийняття участі в судовому засіданні з урахуванням часу затраченого на приїзд до суду по справі №904/5692/23 (кількість витраченого часу 2 години, вартістю 2920,00грн);

- складання заперечення на письмові пояснення позивача по справі №904/5692/23 (кількість витраченого часу 2 години, вартістю 2920,00грн);

- складання заперечення на письмові пояснення позивача по справі №904/5692/23 (кількість витраченого часу 2 години, вартістю 2920,00грн).

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано копію актів приймання-передачі послуг від 15.11.2023 та від 02.04.2024, за яким сторони договору про надання правової допомоги підтвердили надання адвокатом ФОП Ицкович О.М. правової (правничої) допомоги за період з 13.11.2023 по 02.04.2024 на суму 26678,00грн (а.с. 16, 17 том 2).

В якості доказів понесення поштових витрат у сумі 565,94грн відповідач надає копії квитанцій про надання поштових послуг та описи вкладення до відповідних відправлень (а.с. 18-23 том 2)

Відповідач заявляє до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 26678,00грн та поштові витрати в розмірі 565,94грн.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які подані заявником, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця Ицковича Олега Марковича з наступних підстав.

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За змістом статті 123 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За обставинами справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані відповідачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Аналізуючи заявлену відповідачем до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також із критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Наданими відповідачем доказами, підтверджується факт отримання ним професійної правничої допомоги у загальному розмірі 26678,00грн, а також поштових послуг у розмірі 565,94грн.

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Такий правовий висновок викладено також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Оцінюючи цей розмір витрат на оплату послуг адвоката, суд доходить висновку про його співмірність зі складністю справи.

Аналізуючи положення статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", суд також приймає до уваги, що гонорар може встановлюватися у формах фіксованого розміру або погодинної оплати.

Указані форми відрізняються порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі №910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Оцінюючи заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат професійної правничої допомоги з урахуванням критеріїв при їх розподілі, передбачених частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а також зважаючи на критерій розумного розміру, що пропагується й застосовується Європейським судом з прав людини, суд доходить висновку про обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також розумність таких витрат відповідача в сумі 26678,00грн, у тому числі й до ціни позову.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відступу від загального правила розподілу судових витрат, визначених частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а тому витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 26678,00грн та поштові витрати в розмірі 565,94грн покладаються на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Ицковича Олега Марковича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради (49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 8, ідентифікаційний код 23357437) на користь Фізичної особи-підприємця Ицковича Олега Марковича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 26678,00грн витрат на професійну правничу допомогу та 565,94грн поштових витрат.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 19.04.2024.

Суддя В.О. Татарчук