ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 квітня 2024 р. Справа № 902/1249/23

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1249/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою від 07.11.2023 року (суддя Лабунська Т.І.) відкрито провадження у справі № 902/1249/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Багінського А.О., призначено попереднє засідання.

10.01.2024 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника в сумі 1 405 262,72 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2024 року заяву фізичної особи ОСОБА_2 про визнання грошових вимог до боржника призначено до розгляду на 12.02.2024 року.

Ухвалою попереднього засідання від 12.02.2024 року, окрім іншого, задоволено заяву ОСОБА_2 від 10.01.2024 року про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 1 405 262,72 грн. Визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 в розмірі 1 405 262,72 грн. та 6 056,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (до задоволення вимог кредиторів). Встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Багінським А.О. до реєстру вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 : ОСОБА_3 з грошовими вимогами у розмірі 1 405 262,72 грн. боргу; 6 056,00 грн. - судового збору (до задоволення вимог кредиторів).

В подальшому, ухвалою від 09.04.2024 року суддею Лабунською Т.І. заявлено самовідвід від розгляду справи № 902/1249/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність. Задоволено самовідвід судді Господарського суду Вінницької області Лабунської Т.І. у справі № 902/1249/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність. Постановлено справу № 902/1249/23 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2024 року, справу № 902/1249/23 передано на розгляд судді Тісецькому С.С.

Ухвалою від 12.04.2024 року прийнято справу № 902/1249/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , до свого провадження. Призначено справу №902/1249/23, в тому рахунку клопотання арбітражного керуючого Багінського А.О.: б/н від 07.03.2024 року про виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого у справі № 902/1249/23; № 1290 від 08.03.2024 року про перехід до процедури погашення боргів у справі № 902/1249/23 - до розгляду в судовому засіданні на 28.05.2024 року.

При цьому, судом встановлено, що 08.04.2024 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, в якій заявник просить суд: визнати збільшені грошові вимоги кредитора - фізичної особи ОСОБА_2 до боржника фізичної особи ОСОБА_1 , що складаються з 1 946 118,52 грн.; грошові вимоги кредитора ОСОБА_2 включити до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою від 12.04.2024 року залишено заяву ОСОБА_2 б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства у справі № 902/1249/23 - без руху. Повідомлено ОСОБА_2 про недоліки, виявлені судом при огляді заяви б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства у справі № 902/1249/23. Встановлено ОСОБА_2 строк для усунення недоліків кредиторської заяви - протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали суду про залишення заяви без руху. Зобов`язано ОСОБА_2 надати до суду докази, що підтверджують: надсилання боржнику ОСОБА_1 та арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) Багінському А.О. копії заяви б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства у справі №902/1249/23 та доданих до неї документів (описи вкладення з зазначенням переліку вкладення до поштового відправлення); сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (6 056,00 грн.).

19.04.2024 року до суду від представника ОСОБА_2 надійшла заява б/н від 18.04.2024 року, до якої, на виконання ухвали суду від 12.04.2024 року, додано: докази надіслання боржнику та арбітражному керуючому копії заяви про збільшення грошової вимоги до боржника; докази сплати судового збору, який був сплачений при подачі заяви про визнання грошових вимог до боржника.

Також, у заяві зазначено, що заявлена сума боргу ОСОБА_1 , яка підтверджена рішенням Вінницького міського суду складає 50 397,07 доларів США. Примірник рішення суду та копія виконавчого документу долучені до справи про банкрутство. І саме ця сума в доларах США вказана у заяві про визнання грошових вимог до боржника.

При подачі заяви про збільшення грошової вимоги зазначено, що даною заявою корегується сума боргу, яка вказана в гривневому еквіваленті, так як при подачі основної заяви було вказано суму боргу з невірним офіційним курсом долара США.

Сума основного боргу, яка вказана у заяві про грошові вимоги до боржника не відповідає реальній сумі боргу на час подання даної заяви. Заявою про збільшення грошової вимоги лише відкореговано суму основного боргу. Фактично збільшення грошової вимоги до боржника не відбулось, відповідно, на переконання заявника, не вбачається підстав для додаткової сплати судового збору.

Оцінивши обставини, наведені у заяві б/н від 18.04.2024 року та додані до заяви документи, суд встановив, що заявником не усунуто недоліки заяви б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, про які зазначено в ухвалі суду від 12.04.2024 року про залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.ч. 3,4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 по справах № 910/13407/17, №915/370/16 та № 916/3545/15.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУзПБ, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

При цьому, суд згідно ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2024 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява б/н від 10.01.2024 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 1 405 262,72 грн.

Звертаючись до суду зі згаданою кредиторською заявою, заявником до заяви було додано копію квитанції № ХН83-РАС2-8А6В-9002 від 10.01.2024 року про сплату судового збору в розмірі 6 056,00 грн.

Так, судом, в межах заявлених кредитором вимог, було розглянуто заяву ОСОБА_2 б/н від 10.01.2024 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 1 405 262,72 грн., та за результатами розгляду якої було постановлено відповідне судове рішення - ухвалу суду від 12.02.2024 року, якою, окрім іншого, визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 в розмірі 1 405 262,72 грн. та 6 056,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (до задоволення вимог кредиторів).

Також, даною ухвалою суду було встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Багінським А.О. до реєстру вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 : ОСОБА_3 з грошовими вимогами у розмірі 1 405 262,72 грн. боргу; 6 056,00 грн. - судового збору (до задоволення вимог кредиторів).

Вказана ухвала у встановленому законом порядку ніким не оскаржена, не скасована та набрала законної сили 12.02.2024 року.

Водночас, з наявних матеріалів справи вбачається, що заявником в ході розгляду заяви б/н від 10.01.2024 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 1 405 262,72 грн. та до моменту винесення судового рішення за результатами її розгляду, не було подано будь-яких заяв чи клопотань щодо згаданої заяви, в тому рахунку і про збільшення вимог.

Поряд з цим, 08.04.2024 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, в якій заявник просить суд: визнати збільшені грошові вимоги кредитора - фізичної особи ОСОБА_2 до боржника фізичної особи ОСОБА_1 , що складаються з 1 946 118,52 грн.; грошові вимоги кредитора ОСОБА_2 включити до реєстру вимог кредиторів.

Вказана заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду від 02.08.2021 р. задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Згідно даного рішення стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики № 01 від 01.08.2018 р. в розмірі 50 397 доларів США 07 центів, з яких 45 200 доларів США 00 центів - основна сума боргу, 3 616 доларів США 00 центів - 8% річних, 1 581 долар США 07 центів - пеня. Цим же рішенням суд стягнув з відповідача судові витрати. На виконання рішення видано виконавчий лист № 127/363/21.

При подачі заяви про грошові вимоги до боржника було вказано, що вимоги до боржника складають 1 405 262,72 грн. Дана сума зазначена у виконавчому провадженні згідно офіційного курсу гривни до долара США станом на день відкриття виконавчого провадження в грудні 2021 р.

При подачі до суду заяви про грошові вимоги до боржника, сума вимоги в розмірі 1 405 262,72 грн. вказана невірно. Не було враховано, що станом на 10.01.2024 р (день подачі заяви) офіційний курс долара США до гривні збільшився.

Відповідно до офіційного курсу долара США до гривни, який значиться на сайті Національного банку України, станом на 10.01.2024 р. курс гривни становив 38,22 грн. за один долар.

З огляду на вказане, сума основного боргу боржника перед ОСОБА_2 становить 1 926 176,01 грн. (50 397, 07 х 38,22 = 1 926 176,01). Крім цього судові витрати 19 942,51 грн., які були стягнуті судом за розгляд справи. Загальна сума заборгованості боржника перед ОСОБА_2 станом на 10.01.24 р. (день подачі заяви до Господарського суду) складала 1 946 118,52 грн.

Посилаючись на наведене, заявник у заяві про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, просить суд: визнати збільшені грошові вимоги кредитора - фізичної особи ОСОБА_2 до боржника фізичної особи ОСОБА_1 , що складаються з 1 946 118,52 грн.; грошові вимоги кредитора ОСОБА_2 включити до реєстру вимог кредиторів.

Суд зауважує, що вказана заява ОСОБА_2 б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, за своїм змістом та правовою природою є кредиторською заявою з грошовими вимогами до боржника (в якій заявником, окрім вже визнаних ухвалою суду від 12.02.2024 року вимог, додатково заявлено вимоги до боржника в розмірі 540 855,80 грн.).

В силу ч. 3 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Так, законодавством, яке регулює порядок та розмір сплати судового збору за подання позовних заяв до господарського суду є Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст. 2 ЗУ "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) справляється судовий збір в сумі, що становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі 3 028,00 грн.

Відтак, за подання до господарського суду заяви з грошовими вимогами до боржника, кредитору слід було сплатити судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.

Поряд з цим, як зазначено раніше, на переконання заявника, у заяві б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, заявником лише відкореговано суму основного боргу; фактично збільшення грошової вимоги до боржника не відбулось, відповідно, не вбачається підстав для додаткової сплати судового збору. При цьому, до заяви б/н від 18.04.2024 року, поданої на виконання вимог ухвали суду від 12.04.2024 року, заявником додано роздруківку квитанції № ХН83-РАС2-8А6В-9002 від 10.01.2024 року про сплату судового збору в розмірі 6 056,00 грн, копія якої вже була додана до заяви б/н від 10.01.2024 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 1 405 262,72 грн.

Разом з тим, як зазначено вище, судом, в межах заявлених кредитором вимог, було розглянуто заяву ОСОБА_2 б/н від 10.01.2024 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 1 405 262,72 грн., та за результатами розгляду якої було постановлено відповідне судове рішення - ухвалу суду від 12.02.2024 року, якою визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до боржника в розмірі 1 405 262,72 грн. та 6 056,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (до задоволення вимог кредиторів).

Вказана ухвала у встановленому законом порядку ніким не оскаржена, не скасована та набрала законної сили 12.02.2024 року.

Водночас, з наявних матеріалів справи вбачається, що заявником в ході розгляду заяви б/н від 10.01.2024 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 1 405 262,72 грн. та до моменту винесення судового рішення за результатами її розгляду, не було подано будь-яких заяв чи клопотань щодо згаданої заяви, в тому рахунку про збільшення вимог.

Натомість, у заяві б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, ОСОБА_2 просить визнати збільшені грошові вимоги кредитора до боржника в розмірі 1 946 118,52 грн.; грошові вимоги кредитора включити до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно, за змістом даної заяви, кредитором, окрім вже визнаних ухвалою суду від 12.02.2024 року вимог в розмірі 1 405 262,72 грн., додатково заявлено вимоги до боржника в розмірі 540 855,80 грн. (1 946 118,52 грн. - 1 405 262,72 грн. = 540 855,80 грн.).

З огляду на викладене, заявлені у даному випадку грошові вимоги кредитора до боржника, що визначаються в національній валюті України (ч. 2 ст. 45 КУзПБ) - збільшуються на суму 540 855,80 грн. згідно заяви б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, яка, як зазначено вище, за своїм змістом та правовою природою є кредиторською заявою з грошовими вимогами до боржника.

Наведене вище спростовує доводи заявника щодо відсутності збільшення грошових вимог до боржника та відсутності підстав для додаткової сплати судового збору.

Відтак, з огляду на наведені вище обставини та положення закону, суд зазначає, що заявником не усунуто вищезазначені недоліки заяви б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства у справі №902/1249/23, в частині сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (6 056,00 грн.).

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 46 КУ з процедур банкрутства, якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви. Повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто.

Оскільки заявником не усунуто недоліки заяви б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства, вказана заява підлягає поверненню заявнику, відповідно до положень ч. 2 ст. 46 КУ з процедур банкрутства.

Керуючись ст.ст. 2, 9 (ч. 4), 45, 46, 113, 122 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 1, 3, 18, 234, 235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства у справі № 902/1249/23 на 2-х арк. разом з додатками на 3-х арк. - повернути ОСОБА_2 ..

2. Копію заяви ОСОБА_2 б/н від 05.04.2024 року про збільшення грошової вимоги до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст. 45 КУ з процедур банкрутства у справі № 902/1249/23 долучити до примірника ухвали, який залишається у суді.

3. Роз`яснити заявнику, що повернення заяви з підстав, передбачених ст. 46 КУ з процедур банкрутства, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто.

4. Копію ухвали разом з матеріалами заяви надіслати рекомендованим листом ОСОБА_2 ; до електронних кабінетів ЄСІТС та на відомі суду електронні адреси: боржнику - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражного керуючого Багінському А.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; представнику ОСОБА_2 , адвокату Молявчику О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 22.04.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )