Справа № 909/232/24
УХВАЛА

18.04.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Оліфіренко О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"

до відповідачів

Державного підприємства "Центр оцінки та інформації"

Івано-Франківської філії Державного підприємства "Центр оцінки та інформації"

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 115461 грн 55 к.

представники сторін в судове засідання не з`явилися,

у с т а н о в и в :

ТОВ "Прикарпатенерготрейд" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до ДП "Центр оцінки та інформації" та Івано-Франківської філії ДП "Центр оцінки та інформації" про стягнення заборгованості за договором № 2406985 від 21.12.2022 про постачання електричної енергії споживачу на суму 115461 грн 55 к.

Ухвалою від 18.03.2024 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначити на 18.04.2024, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

03.04.2024 до суду від ДП "Центр оцінки та інформації" надійшов відзив від 02.04.2024 (вх. № 5708/24), у якому відповідач просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та зменшити розмір витрат позивача на професійну правову допомогу до розміру 1 грн 00 к.

18.04.2024 до суду від ТОВ "Прикарпатенерготрейд" надійшла заява від 18.04.2024 (вх. № 3563/24) про закриття провадження у справі у зв`язку з оплатою відповідачем суми заборгованості. Крім того, у своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача ДП "Центр оцінки та інформації" судовий збір в сумі 3028 грн 00 к. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн 00 к.

Мотивуючи заяву позивач вказує на те, що він не підтримує своїх позовних вимог у даній справі щодо стягнення боргу за спожиту електроенергію у розмірі 115461 грн 55 к. з Державного підприємства "Центр оцінки та інформації" у зв`язку з його оплатою відповідачем 13.03.2024.

У судове засідання представники сторін не з`явилися (явка представників не визнавалась судом обов`язковою).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на матеріали справи, відповідач перерахував на рахунок позивача суму коштів в розмірі 115461 грн 55 к., що підтверджується платіжною інструкцією від 13.03.2024 № 114.

Наведені вище обставини свідчать про відсутність предмета спору.

Враховуючи, що предмет спору існував на момент пред`явлення позову та припинив існування в процесі розгляду справи, провадження у справі слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У своїй заяві про закриття провадження у справі позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн 00 к. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн 00 к. В обґрунтування цієї вимоги позивач послався на положення ч. 3 ст. 130 ГПК України та зазначив, що він не підтримує своїх вимог у зв`язку із сплатою відповідачем боргу після пред`явлення позову.

Розмір понесених позивачем витрат по сплаті судового збору підтверджується поданим до позовної заяви платіжним дорученням № 35354 від 30.01.2024.

За змістом ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що позивач подав заяву про стягнення понесених ним судових витрат з відповідача та зазначив, що не підтримує позовних вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, судовий збір в розмірі 3028 грн 00 к. суд покладає на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Так, понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у цій справі в розмірі 15000 грн 00 к. підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги № 2024/58 від 08.01.2024, актом приймання-передачі послуг від 28.03.2024 та платіжною інструкцією кредитового переказу від 28.03.2024 про оплату витрат на правничу допомогу.

У ряді постанов ВП ВС, зокрема в постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, викладено правову позицію про те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ від 28.11. 2002 у справі Лавентс проти Латвії за заявою № 58442/00, рішення у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112, відповідно). У справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Варто зазначити, що приписи ч. 5 ст. 126 ГПК України надають право іншій стороні звернутися до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті.

Так, відповідач просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, які поніс позивач, до розміру 1 грн 00 к., про що зазначив у відзиві від 02.04.2024 (вх. № 5708/24 від 03.04.2024).

Суд, беручи до уваги подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а також клопотання відповідача про зменшення їх розміру, вважає за необхідне зазначити таке.

Як зазначено в постанові ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19, процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносин виникли між сторонами у зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань щодо оплати за спожиту електроенергію. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на підготовку і дослідження яких необхідно витрачати значний час (договір про постачання електричної енергії, розрахунок заборгованості за спожиту електроенергію, рахунки за електроенергію та акти про використану електричну енергію).

За своїм правовим характером спір не є складним і не вимагає опрацювання великого обсягу нормативних актів. У таких спорах, за відсутності суперечок щодо факту постачання електричної енергії, судова практика є сталою. Крім того, після пред`явлення позову відповідач здійснив оплату заборгованості.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказана сума (15000 грн 00 к.) за підготовку позовної заяви не є обґрунтованою, а тому дійшов висновку, що за підготовку позовної заяви у даній категорії спору слід стягнути 5000 грн 00 к.

Отже, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн 00 к.

Керуючись статтями 129, 130, 231, 234, 235, 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" від 18.04.2024 (вх. № 3563/24 від 18.04.2024) про закриття провадження у справі, стягнення з Державного підприємства "Центр оцінки та інформації" судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 3028 грн 00 к. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн 00 к. задоволити частково.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" до Державного підприємства "Центр оцінки та інформації" та Івано-Франківської філії Державного підприємства "Центр оцінки та інформації" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 115461 грн 55 к. - закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути з Державного підприємства "Центр оцінки та інформації" (вул. Є. Сверстюка, буд. 15, м. Київ, 02002; ідентифікаційний код 00209131) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (вул. Надрічна, буд. 4-Б, м. Івано-Франківськ, 76019; ідентифікаційний код 42129720) 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 к. судового збору та 5000 (п`ять тисяч) грн 00 к. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання ухвалою законної сили.

Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 к. - залишити за позивачем.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Ухвала підписана 23.04.2024.

Суддя Т. В. Стефанів