ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.04.2024 р. Справа№914/1041/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З.,

розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р.

у справі № 914/1041/24

за позовом: ОСОБА_1 , м. Городок

до відповідача-1: ОСОБА_2 , м.Львів

відповідача-2: ОСОБА_3 , м.Львів

про: визнання недійсним правочину, витребування частки у статутному капіталі, переведення права покупця частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛИЦЯ» та визначення розміру часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛИЦЯ»

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 - ОСОБА_2 , відповідача-2 - ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину, витребування частки у статутному капіталі, переведення права покупця частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛИЦЯ» та визначення розміру часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛИЦЯ».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 р., справу № 914/1041/24 розподілено для розгляду судді Долінській О.З.

Разом з позовною заявою від 18.04.2024 р., представником позивача долучено до позовних матеріалів заяву про забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.04.2024 р., заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р., передано на розгляд судді Долінській О.З.

Згідно з ч.2 ст.136 ГПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 138 ГПК України, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р., суд дійшов висновку про повернення її заявнику, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Закон України «Про судовий збір» (стаття 4) передбачає, що за подання до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2024 році становить 1 514,00 грн.

До поданої заяви про забезпечення позову заявником не долучено доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18 вказав, що відповідно до ч.ч.1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч. 1 ст. 6 згаданого Закону). Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів. Відповідно до п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Згідно з додатками 2, 8 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції. Положеннями п. 3.8. Інструкції визначено, що реквізит Призначення платежу платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №914/1542/17, від 16.01.2019 у справі №905/1057/18, від 10.05.2018 у справі №613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26.03.2018 у справі №907/892/15, від 16.04.2018 у справі №922/3137/17, від 20.04.2018 у справі №910/12031/17, від 21.02.2019 у справі №910/8880/18.

Відтак, заявник не дотримався зазначених вище вимог Закону і позивачем не долучено доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у встановлених порядку та розмірі.

У заяві за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р., заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову, а саме: 1) накласти арешт на корпоративні права в частині 94,61 % від загальної частки статутного капіталу ТОВ «Ялиця» () у розмірі 1 892 200,00 грн., що належать ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом заборони службовим особам ТОВ «Ялиця» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, розпоряджатися (в тому числі, але не виключно), продавати, дарувати, міняти, іншим способом відчужувати майно товариства, передавати його в заставу або управління; 2) заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, суб`єктам та Державній реєстраційній службі України вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо юридичної особи ТОВ «Ялиця» () в тому числі, але не виключно державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (та в установчих документах товариства одночасно), які пов`язані зі зміною розміру статутного капіталу та його учасників і засновників; зі зміною корпоративних прав (часток) у статутному капіталі, поділу, виділу, тощо; 3) накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що належать на праві власності ТОВ «Ялиця» (): нежитлові приміщення загальною площею 363.9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01), за адресою: м. Львів, вул. Зелена. 28; 4) накласти арешт на частку в статутному капіталі місцезнаходження АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 139 ГПК України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Заявником у заяві про забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р. не обгрунтовано доцільності вжиття вказаних заходів забезпечення позову.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.1 п. 2 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Заявником у заяві про забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р. не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Господарський процесуальний кодекс України (в редакції з 15.12.2017) запровадив чимало нових процесуальних інститутів, які покликані удосконалити правове регулювання процесуальних відносин, збалансувати права учасників судового процесу та унеможливити зловживання процесуальними правами. До таких нових категорій належить зустрічне забезпечення.

Законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати власний спосіб зустрічного забезпечення. Так, Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Натомість представник позивача не подав пропозицій щодо зустрічного забезпечення у поданій заяві про забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р.

З приводу зазначеного необхідно наголосити, що саме суд, а не позивач, визначає вірогідність завдання відповідачу збитків у зв`язку з забезпеченням позову. Зокрема, згідно з положеннями частин 1, 3 та 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Підсумовуючи зазначене, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення обов`язково повинні міститися у заяві про забезпечення позову на підставі пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, питання щодо застосування чи незастосування таких пропозиції щодо зустрічного забезпечення, вирішується судом, на підставі положень статті 141 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, вказана вище заява представника позивача про забезпечення позову, подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р., підлягає поверненню.

Керуючись статтями 139, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за вх. № 1580/24 від 22.04.2024 р. повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до Господарського суду Львівської області.

Додаток:

1. Заява про забезпечення позову на 2 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Долінська О.З.