ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

18 квітня 2024 року м. ХарківСправа № 922/5263/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Пономар Є. А.

розглянувши заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зупинення його виконання та повернення стягувачу (вх.№9802 від 12.04.2024) у справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Чайки Дмитра Володимировича, АДРЕСА_1 )
до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків (адреса: м-н Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003)
про стягнення 278157,60 грн

за участю представників:

стягувача - Чайка Д.В. (особисто);

боржника (заявника) - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходилась справа №922/5263/23 за позовом Фізичної особи - підприємця Чайки Дмитра Володимировича до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Рішенням Господарського суду Харківської області (суддя Кухар Н.М.) від 07.03.2024 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Фізичної особи - підприємця Чайки Дмитра Володимировича кошти у розмірі 271086,96 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 4066,30 грн.

12.04.2024 року Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надало до суду заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зупинення його виконання та повернення стягувачу (вх.№9802 від 12.04.2024), в якій просить суд:

- витребувати з Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області наказ Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 у справі № 922/5263/23 про стягнення з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 271086.96 грн та 4066,30 грн витрат зі сплати судового збору.

- зупинити виконання (стягнення) наказу Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 у справі №922/5263/23 про стягнення з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 271086.96 грн та 4066,30 грн витрат зі сплати судового збору.

- визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 у справі № 922/5263/23 про стягнення з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 271086.96 грн та 4066,30 грн витрат зі сплати судового збору.

- зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області на виконання вимог п. п. 1 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45) повернути наказ Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 у справі № 922/5263/23 про стягнення з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 271086.96 грн та 4066,30 грн витрат зі сплати судового збору як такий, що не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII.

Розпорядженням керівника апарату суду від 12.04.2024 №106/2024 призначено повторний автоматизований розподіл заяви (вх.№9802 від 12.04.2024), у зв`язку з відпусткою судді Кухар Н.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2024 року заяву передано на розгляд судді Аріт К.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.04.2024 року прийнято до розгляду заяву боржника про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зупинення його виконання та повернення стягувачу та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 18.04.2024 року.

17.04.2024 року стягувач надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№10165).

18.04.2024 року боржник надав до суду клопотання (вх.№10324), в якому просить суд визнати поважними причини неявки боржника (заявника), відкласти розгляд заяви, а також витребувати з Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області наказ Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 у справі № 922/5263/23 про стягнення з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 271086.96 грн та 4066,30 грн витрат зі сплати судового збору.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Згідно з ч.3 ст.328 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Протокольною ухвалою суду від 18.04.2024 відмовлено в задоволенні клопотання заявника про відкладення розгляду заяви.

Щодо зупинення виконання за виконавчим документом.

Відповідно до ч.3 ст.328 ГПК України до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Суд звертає увагу, що зупинення виконання за виконавчим документом є правом, а не обов`язком суду, тобто віднесено на розсуд суду. При цьому, такий розсуд ґрунтується, в першу чергу, на аналізі поданого клопотання. Відтак, зупинення виконання за виконавчим документом має бути мотивованим, містити підстави для зупинення та підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення.

Проте, у вказаному клопотанні заявником не доведено необхідності зупинення виконання за виконавчими документами, так само і не підтверджено належними доказами. Боржник лише зазначає, що наказ не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у зупиненні виконання за виконавчим документом.

Стягувач у судовому засіданні 18.04.2024 року заперечував проти задоволення заяви боржника в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні заяви.

Боржник (заявник) в судове засідання 18.04.2024 року не з`явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Розглянувши подану заяву боржника (заявника) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зупинення його виконання та повернення стягувачу, суд зазначає наступне.

Відповідно до чч.1,3 ст.327 ГГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

При цьому, словосполучення "або з інших причин" стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Іншими причинами є, зокрема, скасування чи зміна в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Судом не встановлено наведених вище підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви боржник посилається лише на невідповідність виконавчого документа п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, відсутність у наказі ім`я та по батькові посадової особи, яка його видала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404 - VIII у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала.

Як зазначає боржник (заявник) наказ Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 року не відповідає п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, у виконавчому документі не зазначено ім`я та по батькові посадової особи, що видала виконавчий документ, зазначено лише суддя Н.М. Кухар.

Суд не погоджується з твердженнями боржника (заявника), з наступних підстав.

Як вбачається з копії наказу Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 року, який виданий суддею Кухар Н.М., у абзаці три зазначено: "Наказ видає суддя Кухар Наталія Миколаївна на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 07 березня 2024 року".

З огляду на викладене, наказ Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 року містить прізвище, ім`я, по батькові та посаду посадової особи, яка його видала, у зв`язку з чим твердження боржника (заявника) є помилковими.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Наведена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України за приписами якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 року у справі № 922/5263/23 набрало законної сили 02.04.2024 року.

08.04.2024 року на виконання рішення Господарським судом Харківської області видано наказ, який відповідає вимогам закону та є обов`язковим до виконання.

Як зазначив заявник, рішення суду ним не виконано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зупинення його виконання та повернення стягувачу (вх.№9802 від 12.04.2024), у зв`язку з чим, відмовляє в задоволенні заяви боржника (заявника).

На підставі викладеного, керуючись статтями 232-235, 327, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зупинення його виконання та повернення стягувачу (вх.№9802 від 12.04.2024) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку статей 254 - 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 22.04.2024

Суддя К.В. Аріт

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.