АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/5531/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.01.2024 (складено та підписано 08.01.2024, суддя Рога Н.В.)

у справі №916/5531/23

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 заяву залишено без руху та зобов`язано ОСОБА_1 усунути встановлені судом недоліки у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви про відкриття провадження у справі без руху.

03.01.2024 ОСОБА_1 було надано до Господарського суду Одеської області заяву про усунення недоліків

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.01.2024 по справі №916/5531/23 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, що заявником не усунуто недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме не надано конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання на день подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність згідно із законом або договором, тобто зі всіма відомостями, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства; відомості про наявні або відсутні грошові кошти на електронних гаманцях; докази наявності заборгованості перед всіма вказаними у заяві кредиторами (первинні документи, на підставі яких виникла заборгованість (зокрема, кредитні договори, банківські виписки, платіжні доручення та інше).

Не погодившись із даним рішенням до Південного-західного апеляційного господарського суду звернулась ОСОБА_1 з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду Одеської області.

В обґрунтування своїх вимог за апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначає, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про відкриття справи про неплатоспроможність та заявою про усунення недолік надала усі наявні докази на підтвердження наявності заборгованості перед кредиторами, а також надала заяву про витребування доказів в якому просила суд витребувати у кредиторів докази на підтвердження наявності заборгованості у заявника.

Однак, як стверджує апелянт, ані подані нею докази, ані клопотання про витребування доказів не були прийняті до уваги і не розглянуті судом.

Наголошує апелянт й на тому, що загальна історія кредитних відносин боржниці відображається у відповідній Кредитній історії станом на 20.11.2023, яка була складена та сформована в електронному вигляді ТОВ «Українське бюро кредитних історій» у відповідності до Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».

Також скаржник зазначає, що на етапі постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника суд вирішує лише питання відповідності заяви та додатків формальним вимогам ст. 116 КУзПБ та збору додаткових відомостей необхідних для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, однак при цьому оцінка змісту заяви, додатків та поданих додаткових відомостей не проводиться.

При цьому, як на тому наполягає скаржник, ст.116 КУзПБ містить вимогу про зазначення підстав виникнення зобов`язань в конкретизованому списку кредиторів та боржників, разом з тим зазначена норма не містить вимоги долучення доказів виникнення зобов`язань

Як стверджує апелянт, ч.1, ст. 119 КУзПБ передбачає, що саме у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.02.2024 відкрито апеляційне провадження по справі №916/5531/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.01.2024 та призначено справу до розгляду на 13.03.2024.

З огляду на перебування судді члена-колегії Філінюка І.Г. з 07.03.2024 по 15.03.2024 у відпустці, судове засідання призначена на 13.03.2024 не відбулось.

У зв`язку з чим, ухвалою суду від 06.03.2024 повідомлено учасників справи про те, що наступне судове засідання по справі відбудеться 17.04.2024.

Ухвалою суду від 16.04.2024 було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про проведення судового засідання по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Однак під час судового засідання від 17.04.2024 не виявилось за можливе встановити відеозв`язок з представником ОСОБА_1 .

При цьому, судова колегія зазначає, що за приписами ч. 5 ст.197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

З огляду на таке, а також враховуючи ту обставину, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія визнала за можливе розглянути дану справи за відсутності представника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Отже, при прийнятті та розгляді заяв про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця, господарський суд керується не лише Кодексом України з процедур банкрутства, а також положеннями Господарського процесуального кодексу України та іншими законами України.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у частині другій статті 115 Кодексу.

Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати положенням Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, частиною третьою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною першою статті 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

За приписами частини третьої статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, приписами статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання, та прийняття її до розгляду судом першої інстанції.

Разом з тим, частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви, а саме якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на наведені законодавчі приписи, суд у разі виявлення невідповідності заяви про відкриття у справі про неплатоспроможність фізичної особи вимогам статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, має протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду постановити ухвалу про залишення заяви без руху. А у разі не усунення вказаних в ухвалі недоліків, повернути заяву заявникові (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Так, відповідно до частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Отже у даному випадку законодавець визначив чіткий перелік документів, які мають бути додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Разом з цим, повертаючи оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Господарський суд Одеської області зазначив, що заявником не усунуто недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме не надано:

- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання на день подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність згідно із законом або договором, тобто зі всіма відомостями, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства;

- відомості про наявні або відсутні грошові кошти на електронних гаманцях;

- докази наявності заборгованості перед всіма вказаними у заяві кредиторами (первинні документи, на підставі яких виникла заборгованість (зокрема, кредитні договори, банківські виписки, платіжні доручення та інше).

Втім, як вбачається з наявних матеріалів справи, заявником на виконання вимог 116 Кодексу України з процедур банкрутства було додано до заяви список кредиторів та боржників ОСОБА_1 станом на 20.11.2023 із зазначеннях їх найменування та реквізитів, сум грошових вимог, підстав їх виникнення та часу (т.1, а.с. 105-107).

Також заявником було надано відомості про всі наявні рахунки відкриті в банках та інших фінансових установах із зазначенням їх реквізитів та залишків грошових коштів на них (т.1, а.с. 53-60).

При цьому судова колегія зауважує, що законодавець не вимагає від заявника надавати до заяви документи поза тими, що визначені ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

В свою чергу, дослідження обставин наявності/відсутності заборгованості та її розміру належить до кола обставин, які досліджуються судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, відповідно до статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства кожна судова процедура у справі про банкрутство (неплатоспроможність) має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених Кодексом України з процедур банкрутства для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

Колегія судів зазначає, що отримавши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд лише перевіряє її відповідність вимогам статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Тобто, в даному випадку місцевому господарському суду необхідно було дослідити виключно відповідність поданої боржником заяви вимогам статті 116 Кодексом України з процедур банкрутства та вирішити питання про прийняття такої заяви до розгляду. Така перевірка включає в себе виключно наявність/відсутність встановлених Кодексом України з процедур банкрутства додатків до заяви, оформлення заяви, встановлення права суб`єкта на звернення з такою заявою, наявність підпису заяви, сплати авансування винагороди арбітражному керуючому, тощо.

Так, як встановлено та зазначено вище, надана боржником заява містить додаток - конкретизований список кредиторів із визначенням сум кредиту, дат укладення договорів, їх номери, строки кредитів, тощо. А також боржником було надано відомості про всі наявні рахунки відкриті в банках та інших фінансових установах із зазначенням їх реквізитів та залишків грошових коштів на них.

Разом з тим, частиною 2 ст.117 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника до розгляду господарський суд має право вирішити питання про: 1) зобов`язання заявника, боржника та інших осіб подати до суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику відчужувати майно.

У разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначає дату підготовчого засідання, в якому розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви (частина 1 статті 117, частина 1 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства).

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (частина 3 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства).

З огляду на наведені законодавчі приписи колегія суддів зауважує, що дослідження та оцінка доказів, наданих на підтвердження викладених у заяві про неплатоспроможність обставин повинні здійснюватися судом під час проведення підготовчого засідання та вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі. Дослідження доказів та оцінка їх належності належить до обставин, які встановлює суд при вирішенні питання по суті заяви (задовольнити заяву та відкрити провадження у справі про неплатоспроможність чи відмовити у відкритті такого провадження), оскільки саме такими доказами заявник підтверджує вимоги заяви.

В той же час, оскаржуваною ухвалою у даній справі господарським судом не вирішувалось питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, наявності/відсутності для цього підстав, а розглядалось лише питання попередньої стадії судового процесу - прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку статті 117 Кодексу України з процедур банкрутства та її відповідність вимогам статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Отже, висновок місцевого господарського суду про невідповідність заяви про неплатоспроможність вимогам Кодексу України з процедур банкрутства (та як наслідок повернення заяви) через відсутність документів надання яких законодавцем від заявника на стадії подання заяви про неплатоспроможність (ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства) не вимагається, є безпідставним, а здійснення оцінки таких обставин на стадії вирішення питання про прийняття заяви до розгляду передчасним.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню із направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.01.2024 по справі №916/5531/23 - скасувати.

Справу №916/5531/23 направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова, згідно з ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.04.2024.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.