ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. Справа№ 910/10638/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023

у справі №910/10638/22 (суддя - Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ»

про відшкодування шкоди в розмірі 11 778,14 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ВУСО» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування шкоди в розмірі 11 778,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- позивач виплатив потерпілій особі страхового відшкодування, згідно з умовами договору від 13.12.2019 №9-01 добровільного страхування наземного транспортного засобу (далі - Договір), внаслідок чого до Товариства перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки;

- пригода мала місце 09.10.2020 в м. Києві за участі ТЗ Audi Q3, д.р.н. НОМЕР_1 та ТЗ Volkswagen Jetta, д.р.н. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 ;

- згідно з постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 07.12.2020 № 759/18771/20, винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 , та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.;

- відповідно до інформації, ЄЦБД МТСБУ цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 200322118 (далі - Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн, франшиза - 0,00 грн;

- заява про виплату страхового відшкодування від 15.12.2 надіслана поштовим відправленням №806 та отримана представником Компанії 21.12.2020 та залишена без реагування

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/10638/22 позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування шкоди в розмірі 11 778,14 грн задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» 11 778 грн 14 коп. відшкодування та 2 481 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач довів наявність обов`язку на виплату страхового відшкодування у відповідача.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/10638/22 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10638/22.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі №910/10638/22 залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1249/23 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/10638/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження у справі №910/10638/22 за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі №910/10638/22. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення.

Апелянт стверджує, що ним було проведено детальну перевірку поштової кореспонденції яка надходила, зокрема, від позивача і не виявлено надходження від позивача заяви при виплату страхового відшкодування №2001176 від 15.12.2020, натомість у конверті який надійшов від позивача 21.12.2020 була позовна заява №8844 від 14.12.2020, а отже у зв`язку з не направленням заяви про виплату страхового відшкодування в межах передбачених законом строків позивач втратив право на відповідне відшкодування.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач своїм правом на подання відзиву не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не здійснювались.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

13.12.2019 Товариством (страховик) і ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Audi Q3», д.р.н. НОМЕР_1 .

09.10.2020 в м. Києві за участі ТЗ «Audi Q3», д.р.н. НОМЕР_1 , та ТЗ «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 07.12.2020 №759/18771/20, винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 , та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність власника «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 застрахована Компанією відповідно до Полісу (франшиза - 0 грн; ліміт шкоди майну - 130 000 грн).

Згідно зі звітом від 09.06.2022 №31096 про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу, такий коефіцієнт КТЗ «Audi Q3», д.р.н. НОМЕР_1 , станом на 03.02.2022 дорівнює 0.

Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Позивачем складено страховий акт від 16.10.2019 №2066274-1 та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 11 778,14 грн.

Позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, сплатив страхове відшкодування у сумі 11 778,14 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.10.2020 №29857.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Матеріалами справи підтверджено, що особою винною у ДТП є ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Відповідно до Полісу ліміт відповідальності за шкоду майна складає 130 000 грн, а франшиза - 0 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що має бути сплачена відповідачем на користь позивача складає 11 778,14 грн.

За твердженням позивача, він 15.12.2020 надіслав відповідачу заяву від 15.12.2020 вих. № 2001176 на виплату страхового відшкодування на суму 11 778,14 грн, отримання якої 21.12.2020 представником Компанії підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправленням №806, копія якого долучена до матеріалів справи

У свою чергу, відповідач залишив вказану заяву без відповіді та реагування, страхове відшкодування не сплатив; доказів протилежного суду не подано.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував на те, що ним було отримано 20.12.2020 від Товариства не заяву від 15.12.2020 вих. № 2001176, а позовну заяву №8903 від 17.12.2020, копія першої сторінки якої долучена до відзиву на позовну заяву (т. 1 а.с. 89).

Водночас, колегія суддів критично ставиться до такого твердження, оскільки відповідно до Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу (т. 1 а.с. 52) відправлення яке направлялось позивачем відповідачу прийнято поштою 15.12.2020, тобто позовна заява від 17.12.2020 ще не існувала на той момент, а тому не могла бути відправлена.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з поданих відповідачем документів не вбачається, що у поштовому відправленні №806 ним було отримано не заяву від 15.12.2020 вих. № 2001176, а інший документ.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 11 778,14 грн є обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені судом першої інстанції.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи, обставини справи у їх сукупності, позивач довів, належними та допустимими доказами, що відповідач порушив права позивача на отримання страхового відшкодування.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів доведено обґрунтованість позову, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

За змістом Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування (регламентна виплата безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями пунктів 7.36-7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України та Мін`юсту від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика), встановлено підстави та порядок розрахунку коефіцієнту фізичного зносу.

Пунктом 33.2 статті 33 Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів перевірила доводи апелянта, що ним було проведено детальну перевірку поштової кореспонденції яка надходила, зокрема, від позивача і не виявлено надходження від позивача заяви при виплату страхового відшкодування №2001176 від 15.12.2020, натомість у конверті який надійшов від позивача 21.12.2020 була позовна заява №8844 від 14.12.2020, а отже у зв`язку з не направленням заяви про виплату страхового відшкодування в межах передбачених законом строків позивач втратив право на відповідне відшкодування, та зазначає, що доводи відповідача є суперечливим, оскільки поштове відправлення, на яке позивач посилається як на доказ подання заяви про здійснення страхового відшкодування, було надіслано відповідачу 15.12.2020, а відповідач вказує, що йому надійшла позовна заява і додає копію першого аркушу позовної заяви № 8903 від 17.12.2020, тобто датованою більш пізньою датою ніж відправлення. При цьому, копії позовної заяви №8844 від 14.12.2020 ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не спростував доводів на наданих на їх підтвердження доказів щодо направлення відповідачу заяви про виплату страхового відшкодування від 15.12.2020.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі №910/10638/22 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі №910/10638/22 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі №910/10638/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі №910/10638/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Є.Ю. Шаптала

І.А. Іоннікова