ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024м. ДніпроСправа № 904/292/24
За позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг"

про визнання недійсним пунктів Договорів та стягнення безпідставно отриманих коштів

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати недійсним п. 3.1. Договору поставки № 142 від 16.08.2022 та розділ 2 додаткової угоди № 3 до цього Договору, та п. 3.1.Договору поставки № 144 від 16.08.2022 та додаткової угоди № 4 до цього Договору в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість; стягнути з Відповідача на користь Позивача 44 485,32 грн. безпідставно отриманих коштів.

Господарський суд Дніпропетровської області 12.02.2024 відкрив провадження у справі №904/292/24 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Відповідачі є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 12.02.2024, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2022 сторони уклали Договір № 144 про закупівлю товарів за державні кошти (далі Договір), за п. 1.1. якого Постачальник (Відповідач) зобов`язується у 2022 році поставити Замовникові (Позивачеві) товар: Дизельне паливо підвищеної якості ЄВРО (ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти) зазначений в пункту 1.2 цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах цього Договору, який закуповується за кошти державного бюджету.

Найменування та кількість товару (Дизельне пальне у кількості 4 912 літрів) перелічені в Специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору).

Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та реальних потреб Замовника (п. 1.3. Договору).

Загальна вартість цього Договору становить 243 205,61 грн., крім того ПДВ 17 024,39 грн., разом з ПДВ 260 230,00 грн. (п. 3.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 4 від 17.08.2022).

Постачальник зобов`язаний в строк до 23.08.2022 передати Замовнику однією партією товар в асортименті та кількості, вказаних в пункті 1.2 цього Договору.

Загальний обсяг товару, що поставляється за цим Договором відповідно до поданих Замовником заявок повинен відповідати пункту 1.2 цього Договору (п. 4.1. Договору).

Розрахунки за товар можуть здійснюватися з відстрочкою платежу протягом 7 банківських днів (п. 4.4. Договору).

Строк поставки товарів: товар поставляється з дати підписання цього Договору сторонами не пізніше ніж до 23.08.2022 року, а саме на період дії воєнного стану в Україні (п. 5.2. Договору).

Цей Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до повного виконання, але не пізніше ніж до 31.12.2022 року, однак строк поставки товару за цим Договором не пізніше ніж до 23.08.2022, а саме на період дії воєнного стану в Україні. Строк поставки товару за цим Договором може бути продовженим у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні відповідним Указом Президента України. Сторони домовилися, що у такому випадку підписання додаткової угоди не є обов`язковим (п. 10.1. Договору).

На виконання умов Договору Відповідач поставив Позивачеві товар на суму 260 230,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 0001/0006771 від 17.08.2022, підписаною сторонами без заперечень.

Позивач оплатив поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням № 626 від 18.08.2022 на суму 260 230,00 грн.

16.08.2022 сторони уклали Договір № 142 про закупівлю товарів за державні кошти (далі Договір № 142), за п. 1.1. якого Постачальник (Відповідач) зобов`язується у 2022 році поставити Замовникові товар: Дизельне паливо підвищеної якості ЄВРО (ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти) зазначений в пункту 1.2 цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах цього Договору, який закуповується за кошти державного бюджету.

Найменування та кількість товару (Дизельне пальне у кількості 7 924 літрів) перелічені в Специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору № 142).

Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та реальних потреб Замовника (п. 1.3. Договору № 142).

Загальна вартість цього Договору становить 392 299,07 грн., крім того ПДВ 27 460,93 грн., разом з ПДВ 419 760,00 грн. (п. 3.1. Договору № 142 в редакції Додаткової угоди № 3 від 17.08.2022).

Постачальник зобов`язаний в строк до 23.08.2022 передати Замовнику однією партією товар в асортименті та кількості, вказаних в пункті 1.2 цього Договору.

Загальний обсяг товару, що поставляється за цим Договором відповідно до поданих Замовником заявок повинен відповідати пункту 1.2 цього Договору (п. 4.1. Договору № 142).

Розрахунки за товар можуть здійснюватися з відстрочкою платежу протягом 7 банківських днів (п. 4.4. Договору № 142).

Строк поставки товарів: товар поставляється з дати підписання цього Договору сторонами не пізніше ніж до 23.08.2022 року, а саме на період дії воєнного стану в Україні (п. 5.2. Договору № 142).

Цей Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до повного виконання, але не пізніше ніж до 31.12.2022 року, однак строк поставки товару за цим Договором не пізніше ніж до 23.08.2022, а саме на період дії воєнного стану в Україні. Строк поставки товару за цим Договором може бути продовженим у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні відповідним Указом Президента України. Сторони домовилися, що у такому випадку підписання додаткової угоди не є обов`язковим (п. 10.1. Договору № 142).

На виконання умов Договору № 142 Відповідач поставив Позивачеві товар на суму 419 760,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 0001/0006770 від 17.08.2022, підписаною сторонами без заперечень.

Позивач оплатив поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням № 624 від 18.08.2022 на суму 419 760,00 грн.

За твердженням Позивача, останній направив Відповідачеві листа № 47-70-01-246/47-70-65 від 30.06.2023, в якому просив повернути сплачене ПДВ за Договорами №142, 144.

В подальшому, Позивач направив Відповідачеві претензії № 47-70-01-548/47-70 від 06.10.2023 та № 47-70-01-553/47-70-01 від 06.10.2023 в яких запропонував повернути Позивачеві надмірно сплачену суму ПДВ, зокрема 17 024,39 грн. за Договором № 144 від 16.08.2022 та 27 460,93 грн. за Договором № 142 від 16.08.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 "Про деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до наведеної постанови Кабінету Міністрів України, її прийняття обумовлене виконанням мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні".

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 містить посилання на підпункт "г" підп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України.

Відповідно до підп. "г" підп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Фактичне постачання товару за Договорами ТОВ "Лівайн Торг" відбулося після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022.

Позивач вважає, що включення до вартості закуповуваного пального за Договорами податку на додану вартість у розмірі 44 485,32 грн. та подальша його сплата Постачальнику не відповідає вимогам підп. "г" підп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України та постанові Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022, а сплачені кошти у сумі 44 485,32 грн. є безпідставно набутим майном, що і є причиною виникнення спору.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт укладання Договорів, наявність/відсутність підстав для включення до договірної ціни податку на додану вартість.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦКК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приписи ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 1, 3 ст. 180 ГК України).

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч. 5 ст. 180 ГК України).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

У даних правовідносинах можливо припустити, що спірний договір міг бути укладений сторонами без включення до нього умов щодо ПДВ. При цьому, що хоча ПДВ і включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну (істотною умовою) в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися за погодженням сторін. Подібний за змістом правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01.06.2021 року по справі № 916/2478/20 та від 03.12.2021 по справі № 910/12764/20.

Податок на додану вартість, визначений в підп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України).

Згідно з підп. г) підп. 195.1.2 ст. 195 Розділу V Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

02.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану".

Відповідно до п. 1, 2 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Положення глави 83 ЦК України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України.

Зокрема, набуття відповідачем, як однією зі сторін зобов`язання, коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Позивача не заперечував і не спростував.

Так, 16.08.2022 сторони уклали Договори № 144 та №142 про закупівлю товарів за державні кошти, за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується у 2022 році поставити Замовникові товар: Дизельне паливо підвищеної якості ЄВРО (ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти) зазначений в пункті 1.2 цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах цього Договору, який закуповується за кошти державного бюджету.

Загальна вартість цього Договору становить 243 205,61 грн., крім того ПДВ 17 024,39 грн., разом з ПДВ 260 230,00 грн. (п. 3.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 4 від 17.08.2022).

Загальна вартість цього Договору становить 392 299,07 грн., крім того ПДВ 27 460,93 грн., разом з ПДВ 419 760,00 грн. (п. 3.1. Договору № 142 в редакції Додаткової угоди № 3 від 17.08.2022).

На виконання умов Договорів Відповідач поставив Позивачеві товар на суму 679 990,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 0001/0006771 від 17.08.2022 та № 0001/0006770 від 17.08.2022, підписаними сторонами без заперечень.

Позивач оплатив поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями № 626 від 18.08.2022 на суму 260 230,00 грн. та № 624 від 18.08.2022 на суму 419 760,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 "Про деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

У наведеній постанові Кабінету Міністрів України зазначено, що її прийняття обумовлене виконанням мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні".

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 містить посилання на підпункт "г" підп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України.

Відповідно до підп. "г" підп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Укладання Договорів і фактична поставка товару за Договорами з ТОВ "Лівайн Торг" відбулася після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022, у зв`язку з чим, Товар дизельне паливо підвищеної якості ЄВРО, що є предметом Договорів, відповідно до вимог законодавства, чинного на момент укладання Договору та оплати за ним, віднесено до товару, який на час укладання Договору обкладається податком на додану вартість за нульовою ставкою. Тобто, включення податку на додану вартість до ціни товару суперечить вимогам наведеного чинного законодавства, тому вимоги про визнання недійсними п. 3.1. Договору поставки № 142 від 16.08.2022 та п. 2 Додаткової угоди № 3 до цього Договору, пункту 3.1. Договору № 144 від 16.08.2022 та п. 2 Додаткової угоди № 4 до цього Договору в частині стягнення суми ПДВ в розмірі 44 485,32 грн. суд визнає обґрунтованими.

Оскільки Відповідач отримав від Позивача 44 485,32 грн., як податок на додану вартість у складі ціни товару, враховуючи що відповідний товар не підлягав такому оподаткуванню, суд погоджується з доводами Позивача про необхідність повернення 44 485,32 грн. в порядку ст. 1212 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним п. 3.1. Договору поставки № 142 від 16.08.2022 та п. 2 Додаткової угоди № 3 до цього Договору, пункту 3.1. Договору № 144 від 16.08.2022 та п. 2 Додаткової угоди № 4 до цього Договору в частині стягнення суми ПДВ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, оф. 503, код 41449359) на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (23222, Вінницька обл., Вінницький район, с. Якушинці, "Комплекс будівель і споруд № 7, код 35346311) 44 485,32 грн. - сплаченого ПДВ, 5 368,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений статтею 256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков