УХВАЛА

м. Київ

17.04.2024Справа № 910/2135/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка Д.О., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ"

про забезпечення позову

та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ"

про зустрічне забезпечення

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ"

про стягнення 119 770 349,36 грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Якубовський Я.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ" про стягнення 119 770 349,36 грн заборгованості за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії № 27/10/23 від 27.10.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії № 27/10/23 від 27.10.2023 в частині повної та своєчасної оплати електричної енергії за актами № 81 від 30.11.2023 та № 449 від 31.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2135/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання у справі призначено на 21.03.2024.

18.03.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" про забезпечення позову повернуто заявнику.

Протокольною ухвалою від 21.03.2024 відкладено підготовче засідання на 17.04.2024.

05.04.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" надійшла заява про забезпечення позову.

08.04.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ" надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову.

09.04.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ" надійшло клопотання про зустрічне забезпечення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" про забезпечення позову та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ" про зустрічне забезпечення призначено на 17.04.2024.

12.04.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ" надійшли додаткові пояснення до заперечень на заяву про забезпечення позову.

15.04.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" надійшли додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову.

17.04.2024 від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання з розгляду заяви про забезпечення позову та клопотання про зустрічне забезпечення.

У судове засідання 17.04.2024 з`явився представник відповідача, заперечив проти відкладення розгляду заяви про забезпечення позову та проти заяви про забезпечення позову.

Протокольною ухвалою від 17.04.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду заяви про забезпечення позову та клопотання про зустрічне забезпечення, оскільки строк розгляду заяви про забезпечення позову обмежений, а неявка позивача не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши у судовому засіданні 17.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" про забезпечення позову та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ" про зустрічне забезпечення, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями ч.1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на грошові кошти в розмірі ціни позову - 119770349,36 грн та судового збору - 1059800,00 грн, наявні на рахунках відповідача як в національній валюті, так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать відповідачу.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст.136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач вказує на те, що ним неодноразово надсилались на електронну адресу відповідача звернення щодо сплати суми боргу. 31.01.2024 позивачем засобами поштового зв`язку надіслано відповідачу також претензію про сплату боргу в розмірі 119770349,36 грн, однак тривалий час відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.

На переконання позивача, невиконання відповідачем претензії свідчить про те, що останній не має наміру добровільно виконувати взяті на себе зобов`язання та з метою подальшого ухилення від виконання зобов`язань може вивести з рахунків належні йому грошові кошти, що призведе до неможливості виконання рішення.

Суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до положень статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що позивачем не наведено у заяві про забезпечення позову жодних обставин, які б свідчили про вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, як не довів, і що відповідач вчиняє та/або намагається вчинити дії стосовно спірних коштів.

Невиконання відповідачем претензії про сплату боргу, яка є предметом спору, не свідчить про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань.

Подібної позиції дотримується Північний апеляційний господарський суд у постанові від 11.10.2023 у справі № 910/11345/23.

У даній справі і позивача, і відповідача віднесено до підприємств паливно-енергетичного комплексу, що є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Суд зазначає, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення боржника від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником до заяви про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, ухиляння відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене в сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" про забезпечення позову.

Згідно із приписами ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Щодо клопотання відповідача про зустрічне забезпечення, то суд зазначає, що оскільки у задоволенні заяви про забезпечення позову судом відмовлено, то відсутні підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ" про зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. 136, 137, 138, 140,141, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" про забезпечення позову відмовити.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ" про зустрічне забезпечення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.04.2024.

Суддя С. О. Турчин