РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2024Справа № 910/17192/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги»
до про Державного підприємства "Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка" стягнення 4 566 866,38 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Марковська В.В.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/17192/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі також - позивач, ТОВ «Київські енергетичні послуги») до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка» (далі також - відповідач, Підприємство) про стягнення заборгованості в розмірі 4 444 703,97 грн, 3% річних в розмірі 69 109,15 грн, інфляційних втрат в розмірі 53 053,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Бюджет», що опубліковані на веб-сайті позивача (як постачальника).

18.01.2024 від відповідача надійшов відзив на позов разом із заявою про поновлення строку на подання відзиву.

З огляду на письмові пояснення відповідача, суд ухвалив задовольнити заяву Державного підприємства "Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка" та поновити строк для подачі відзиву.

30.01.2024 позивачем надано відповідь на відзив.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 11.04.2024.

У судовому засіданні 11.04.2024 представник позивача наполягав на задоволенні заявленого позову та надав усні пояснення по справі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 11.04.2024 не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з положеннями ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав - перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи наявні в матеріалах справи фактичні дані, строки розгляду спору по суті, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено поважних причин неявки, підстав для відкладення слухання справи немає, наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, а неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 11.04.2023 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» створене відповідно до п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та ним отримано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 14.06.2018 № 429, тому наразі (починаючи з 01.01.2019) виконує функції постачальника універсальних послуг на території міста Києва.

Відповідно до п. 4 Наказу № 104 переведення споживача на постачальника універсальних послуг здійснює оператор системи розподілу шляхом зміни записів в реєстрах точок комерційного обліку постачальників електричної енергії.

01.04.2022 оператор системи розподілу, яким на території міста Києва є ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі», повідомив Позивача, що на виконання наказу Міністерства енергетики України від 04.03.2022 № 104 у зв`язку із закінченням терміну дії договорів на постачання електричної енергії ряду споживачів, об`єкти таких споживачів з 01.04.2022 переходять на постачання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» як постачальника універсальних послуг.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (як постачальником) та Державним підприємством «Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка» (як споживачем) було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом приєднання до публічних умов договору на умовах комерційної пропозиції «Бюджет» (далі - Комерційна пропозиція), що опубліковані на веб-сайті постачальника.

Підприємству присвоєно особовий рахунок № 324, а договір з відповідачем зареєстровано за реквізитами - № 324ПУ(ПОН)-Т122 від 11.05.2022.

В подальшому сторонами прийнято рішення врегулювати особливості постачання

електричної енергії за договором шляхом підписання Додаткової угоди № 1 від 26.10.2022 про закупівлю електричної енергії на умовах універсальної послуги до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 11.05.2022 № 324ПУ(ПОН)-Т122 за о/р 324.

При цьому, п. 4 Додаткової угоди № 1 передбачено, що Додаткова та договір набувають чинність з дати підписання та діють до 20.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Договором.

В подальшому умови договору додатково змінювалися шляхом підписання додаткових угод № 2 від 30.12.2022, № 3 від 07.08.2023, № 4 від 29.08.2023, зокрема цими додатковими угодами й неодноразово продовжувалася дія договору.

Зокрема, п. 4 Додаткових угод № 3 від 07.08.2023 та № 4 від 29.08.2023 до договору, дію договору продовжено до 31.07.2023.

Після Додаткової угоди № 4 інші Додаткові угоди не укладалися, відповідно, договір припинив дію з 01.08.2023 (останній день дії договору - 31.07.2023).

Відповідно до абз. 1 п. 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 5.5 договору, сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, сформована постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.

Застосовані до розрахунків зі Споживачем ціни на електричну енергію погоджені шляхом підписання Додаткових угод № 1,2,3 та 4.

Пункт 5.8 договору визначає, що розрахунковим періодом за договором є календарний місяць.

Відповідно до абз. 1 п. 5.10 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка.

За умовами п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) рахунок за спожиту електричну енергію оплачується в будь-якому випадку не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Як стверджує позивач, ним формувалися та видавалися рахунки на оплату фактично спожитої електричної енергії відповідно до даних комерційного обліку (інформація про обсяги споживання), які надавалися оператором системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відповідно до вимог п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IХ, глави п. 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що за період 01.01.2023 - 31.07.2023 відповідачу нараховано (з урахуванням коригувань) 5 207 439,52 грн, а сплачено 762 735,55 грн, що відображено у Довідці про надходження коштів. Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість Підприємства за договором за вказаний період становить 4 444 703,97 грн.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач наголошував, зокрема, на такому:

- відповідач частково визнає позовні вимоги, однак на даний час не в змозі остаточно сформулювати суму, яка визнається та не оспорюється;

- виникають сумніви щодо обґрунтованості розрахунків позивача виходячи хоча б з того, що за період з січня по квітень 2023 Підприємством здійснювалась сплата за надані послуги;

- заявлені позивачем суми заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат в повному обсязі не доведено;

- накладення арешту на всі банківські рахунки Підприємства унеможливило належне виконання договірних обов`язків перед позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про постачання електричної енергії.

За ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, на підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії позивачем було сформовано та видано рахунки, зокрема, за розрахункові періоди «січень 2023 р.» - «липень 2023 р.».

За кожен розрахунковий період нарахування відповідачу здійснювалось двома рахунками, окремо за адресами об`єктів енергоспоживання: м. Київ, вул. Олександра Довженка, 16 та м. Київ, просп. Перемоги (Берестейський), 44, а саме:

1) за січень 2023 р.:

- від 01.02.2023 № 324/1/1 на суму - 106 692,28 грн;

- від 01.02.2023 № 324/1/1 на суму - 937 976,83 грн;

2) за лютий 2023 р.:

- від 01.03.2023 № 324/2/1 на суму - 60 350,89 грн;

- від 01.03.2023 № 324/2/1 на суму - 1 037 542,56 грн;

3) за березень 2023 р.:

- від 01.04.2023 № 324/3/1 на суму - 78 045,42 грн;

- від 01.04.2023 № 324/3/1 на суму - 1 031 219,29 грн;

4) за квітень 2023 р.:

- від 01.05.2023 № 324/4/1 на суму - 45 025,86 грн;

- від 01.05.2023 № 324/4/1 на суму - 1 033 169,80 грн;

5) за травень 2023 р.:

- від 01.06.2023 № 324/5/1 на суму - 19 918,63 грн;

- від 01.06.2023 № 324/5/1 на суму - 489 805,67 грн;

6) за червень 2023 р.:

- від 01.07.2023 № 324/6/1 на суму - 12 032,60 грн;

- від 01.07.2023 № 324/6/1 на суму - 385 240,21 грн;

7) за липень 2023 р.:

- від 01.08.2023 № 324/7/1 на суму - 13 007,58 грн;

- від 01.08.2023 № 324/7/1 на суму - 473 020,88 грн.

Крім того, на підставі даних, одержаних від оператора системи розподілу про коригування обсягів спожитої відповідачем електричної енергії, нарахування за окремі розрахункові періоди скориговано позивачем у сторону зменшення.

Підприємством підписано акти прийняття-передавання товарної продукції за розрахункові періоди «січень 2023 р.» - «липень 2023 р.» на суми, що відповідають вказаним вище рахункам, а також коригуючі акти за «березень 2023 р.» від 01.04.2023 та «серпень 2023 р» від 11.08.2023 на вказані вище суми коригувань.

Крім того, сторони підписали акт звірки взаєморозрахунків станом на 29.08.2023, що додатково підтверджує суму заборгованості відповідача перед позивачем (т. 1 с. 34).

Враховуючи доводи відповідача, що наведені у відзиві на позов, то суд вважає за необхідне наголосити, що всі долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву оплати відображені у наявній в матеріалах справи Довідці про надходження коштів, оскільки усі наведені оплати мали чітке призначення платежу вони були зараховані відповідно до їх призначення.

Також, у згаданій довідці відображено періоди в рахунок погашення яких зараховано наведені Підприємством у відзиві оплати.

Відповідач посилався на ст. 617 Цивільного кодексу України як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України, у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач самостійно, на власний ризик здійснює свою господарську діяльність, в тому числі укладає господарські договори і відповідає за наслідки їх невиконання.

У той же час, накладення арешту на рахунки Підприємства є результатом його господарської діяльності, як самостійного суб`єкта господарювання, а така обставина не може вважатись підставою для невиконання зобов`язання за договором.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за отриману електричну енергію на загальну суму 4 444 703, 97 грн, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім наведеного розміру заборгованості позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 69 109, 15 грн та інфляційні втрати в розмірі 53 053,26 грн.

Факт прострочення відповідачем оплати за отриману електричну енергію підтверджується наявними у матеріалах справи фактичними даними та під час вирішення спору спростований не був.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку оплати та здійснених відповідачем оплат, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 69 109,15 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку оплати та здійснених відповідачем оплат, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 53 053,26 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 207, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка" (03057, м. Київ, проспект Перемоги (Берестейський), 44; од ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31; ) заборгованість в розмірі 4 444 703,97 грн, 3% річних в розмірі 69 109,15 грн, інфляційні втрати в розмірі 53 053,26 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 54 802,40 грн.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» з Державного бюджету України 13 458,20 грн судового збору, про що після набрання рішенням законної сили постановити відповідну ухвалу.

4. Після набранням рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2024 року.

Суддя Ю.О.Підченко