РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2024Справа № 910/1059/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Старовойтова Є.А., розглянув в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервис Групп Лтд"

до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції РФ

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс»,

Акціонерне товариство «Таскомбанк»

про стягнення збитків у розмірі 2 412 816,62 грн.

за участю представників:

від позивача - Шевченко С.В.,

від відповідача - не з`явився,

від третьої особи 1 - не з`явився,

від третьої особи 2 - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссервис Групп Лтд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення збитків у розмірі 2 412 816,62 грн, завданих протиправним діями його військовослужбовцями.

Позовні вимоги обґрунтовано викраденням на тимчасово окупованій території військовослужбовцями відповідача двох автомобілів, які належали позивачу на умовах фінансового лізингу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, залучено третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», Акціонерне товариство «Таскомбанк», призначено підготовче засідання та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем відзив чи будь-яких інших процесуальних документів суду не надано. Участь у засіданнях представника не забезпечено.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану, у тому числі за Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992.

Внаслідок військової агресії з боку відповідача у даній справі АТ "Укрпошта" та інші поштові оператори України з 24.02.2022 припинили обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з відповідачем.

З 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною та відповідачем у даній справі внаслідок здійснення ним широкомасштабної збройної агресії. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території відповідача та діяльність його дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація органів влади України з органами влади відповідача за посередництва третіх держав не здійснюється.

На даний час єдиним можливим належним повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду справи є розміщення на сайті Господарського суду міста Києва відповідного оголошення-повідомлення.

Судом враховано, що у даному випадку з огляду на відсутність інших ефективних засобів судового захисту порушеного права позивача, застосування встановленого статтею 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» судового імунітету буде порушенням самої сутності гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно, суд дійшов висновку про необхідність розгляду даного спору на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у матеріалах справи доказами.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.04.2024.

У судовому засіданні 16.04.2024 оголошено вступну та резолютивні частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» 05.11.2019 укладено договір фінансового лізингу №5372/11/19-В, на підставі якого позивачу передано у володіння та користування автомобіль BMW X5 вартістю 1 894 151,87 грн (з урахуванням умов пункту 1 додаткової угоди №1 від 14.11.2019).

Крім того, Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» 18.08.2021 укладено договір фінансового лізингу №11086/08/21-Г, на підставі якого позивачу передано у володіння та користування автомобіль Toyota RAV4 вартістю 1 000 559,25 грн.

За визначенням статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовим лізингом є вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» порядок та умови набуття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу у власність визначаються договором фінансового лізингу або зазначеним у такому договорі окремим договором купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу.

Пунктом 15 договору №5372/11/19-В від 05.11.2019 визначено, що невід`ємною складовою частиною цієї угоди є додаток «Загальні умови до договору фінансового лізингу», затвердженого наказом керівника лізингодавця №13 від 04.05.2018.

Пунктами 8.2 та 8.3 Загальних умов до договору фінансового лізингу (затвердженого наказом керівника лізингодавця №13 від 04.05.2018) визначено, що після закінчення строку лізингу право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача за умови відсутності заборгованості за лізинговими платежами.

Пунктом 14 договору №11086/08/21-Г від 18.08.2021 визначено, що позивач приєднується до Загальних умов договору фінансового лізингу, які є невід`ємною складовою частиною цієї угоди, затверджених наказом керівника лізингодавця №20 від 25.06.2021.

Пунктами 8.2 та 8.3 Загальних умов договору фінансового лізингу (затвердженого наказом керівника лізингодавця №20 від 25.06.2021) визначено, що після закінчення строку лізингу право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача за умови відсутності заборгованості.

Таким чином, позивач мав законні сподівання після закінчення строків лізингу за договорами №5372/11/19-В від 05.11.2019 та №11086/08/21-Г від 18.08.2021 отримати у власність предмети лізингу - автомобілі BMW X5 та Toyota RAV4.

Позивачем доведено суду банківськими виписками з поточного рахунку факт належного виконання своїх зобов`язань за договорами фінансового лізингу №5372/11/19-В від 05.11.2019 та №11086/08/21-Г від 18.08.2021 до початку повномасштабної військової агресії відповідача.

Загалом за договорами фінансового лізингу №5372/11/19-В від 05.11.2019 та №11086/08/21-Г від 18.08.2021 позивачем сплачено 2 412 816,62 грн лізингових платежів.

Станом на 24.02.2022 обидва автомобілі знаходились на території міста Гола Пристань Скадовського району Херсонської області, яке фактично було окуповано відповідачем у перші дні широкомасштабної військової агресії.

В результаті дій відповідача позивач був змушений повністю припинити господарську діяльність, що унеможливило подальшу сплату лізингових платежів за укладеними ним договорами.

Відповідно до письмової заяви свідка - ОСОБА_1 автомобіль BMW X5 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) в період часу з 10.12.2022 до 09.02.2023 було відкрито викрадено з місця його зберігання на території приватного домоволодіння військовослужбовцями відповідача. Автомобіль Toyota RAV4 (державний номерний знак НОМЕР_2 ) також було відкрито викрадено військовослужбовцями відповідача з стаціонарного гаражу 28.08.2023.

Таким чином, суду доведено поза розумним сумнівом, що позивач був позбавлений внаслідок протиправних дій відповідача права отримати у власність автомобілі BMW X5 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) та Toyota RAV4 (державний номерний знак НОМЕР_2 ), за які ним фактично сплачено 2 412 816,62 грн.

Відповідно, суд має погодитись з доводами позовної заяви, що сплачена позивачем сума грошових коштів за відкрито викрадене військовослужбовцями відповідача майно є прямими збитками.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Шкодою визначається будь-яке знецінення особистого (немайнового) або майнового блага, що охороняється правом. Поняття шкоди є родовим по відношенню до терміну збитки.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Позивачем доведено суду поза розумним сумнівом факт неправомірної поведінки відповідача (його посадових осіб), наявність збитків у певному грошовому еквіваленті та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та виникненням збитків.

В свою чергу, з огляду на встановлену законодавством презумпцію, відповідачем не доведено суду відсутність його вини у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва задовольняє позовні вимоги про відшкодування збитків повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля 1, код 1318000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервис Групп Лтд" (73003, м. Херсон, вул. Богородицька, 17, оф. 122; ідентифікаційний код 36837946) 2 412 816,62 грн збитків.

3. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля 1, код 1318000) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36 192,25 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 19.04.2024.

Суддя Т.Ю.Кирилюк