ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. Справа№ 925/1229/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Білий М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Теп-Транско" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2023 (суддя Скиба Г.М.)

у справі №925/1229/23

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теп-Транско"

про стягнення 2 058 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рух справи

8 вересня 2023 року, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теп-Транско" з вимогою про стягнення 2 058 000,00 грн заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 та про відшкодування судових витрат.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.11.2023 у справі №925/1229/23 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просив це рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2023 у справі №925/1229/23 залишено без змін.

Під час розгляду справи, відповідач подав заяву про стягнення з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000, 00 грн.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

Позивач у письмових запереченнях від 28.02.2024 просить зменшити розмір заявлених витрат до 3 000,00 грн.

Зокрема, позивач посилається на те, що згідно Акту виконаних робіт, адвокатом відповідача витрачено такий час:

- 2 год на вивчення матеріалів справи;

- 2 год. на вивчення апеляційної скарги;

- 1 год. на вивчення законодавства;

- 6 год. на підготовку відзиву;

- 1 год. на підготовку клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Наведене є необґрунтованим, оскільки він брав участь у суді першої інстанції та ознайомлений з матеріалами справи.

Явка представників учасників справи

Представник відповідача в судовому засіданні 17.04.2024 підтримав свою заяву про стягнення витрат на правничу професійну допомогу та просить її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання 17.04.2024 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Стаття 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви").

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто процесуальним законодавством передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви

08.01.2024 між Адвокатом Білий Микола Михайлович (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теп-Транско" (Замовник) укладено договір про надання правової допомоги №08/0124, за змістом якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати правову допомогу.

В п. 4.1. Договору сторони домовились, що за виконану Виконавцем роботу Замовник сплачує суму гонорару згідно Додатку №1 до цього Договору.

Згідно Додатку №1 Виконавцем попередньо затрачено 14 годин робочого часу на вивчення матеріалів справи, законодавства та апеляційної скарги, а також на підготовку відзиву та участь в судових засіданнях.

Сторони дійшли згоди, що оплата послуг адвоката за договором про надання правової допомоги №08/0124 від 08.01.2024 складає 1500,00 грн за 1 годину витраченого часу. (п. 2 Завдання).

Орієнтовна вартість цих послуг становитиме 21 000,00 грн.

Також, відповідачем надано опис робіт від 05.02.2024, до якого включено таку послогу, як підготовка клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Водночас, цей опис не містить такої послуги як участь в судових засіданнях.

Згідно Акта виконаних робіт (наданих послуг) від 05.02.2024 замовник прийняв наступну роботу:

- вивчення матеріалів справи - 2 год.;

- вивчення апеляційної скарги - 2 год.;

- вивчення законодавства з урахуванням позиції позивача - 1 год.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 6 год.;

- підготовка клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 1 год.

Акт підписано сторонами без претензій і зауважень.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Розглянувши надані відповідачем докази та подане позивачем клопотання про зменшення витрат колегія зазначає наступне.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати. (Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №916/1830/19).

Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Колегія враховує, що подані акти наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Як було зазначено вище, у поданих запереченнях позивач не погодився із часом витраченим адвокатом відповідача на надання послуг із фактично виконаними ним послугами. Позивач наголосив, що витрачений адвокатом час, який зазначений у Акті виконаних робіт, є необґрунтованим, оскільки він брав участь у суді першої інстанції та ознайомлений з матеріалами справи, а тому просить зменшити розмір цих витрат до 3 000 грн.

Колегія суддів приймає до уваги зазначені заперечення позивача та частково з ними погоджується.

Як вбачається з Акта виконаних робіт, адвокатом відповідача включено до нього такі види робіт як вивчення матеріалів справи та апеляційної скарги, на виконання яких ним витрачено 4 години часу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що сама по собі послуга "складання відзиву на апеляційну скаргу" охоплює вчинення таких дій, як вивчення матеріалів справи та апеляційної скарги, тому не вбачає підстав для здійснення окремої оплати кожної із цих послуг.

У цьому аспекті суд приймає до уваги правові висновки Верховного суду, наведені у Додатковій постанові від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20, від 14.07.2021 у справі №916/1914/20, від 28.04.2021 у справі № 902/1051/19.

Водночас, колегія суддів враховує, що ця справа не є складною та не містить великої кількості документів, що підлягали дослідженню, а також враховує, що адвокат відповідача, який брав участь в суді першої інстанції, обізнаний зі спірними правовідносинами та позицією учасників у справі.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що обґрунтованим є 6 годин витраченого адвокатом часу на підготовку та складання відзиву та 3 години часу за представництво інтересів відповідача у суді.

З урахуванням пункту 2 Додатку №1 вартість за підготовку відзиву складає 9 000,00 грн (1500,00 грн х 6 годин) та за представництво адвокатом інтересів відповідача у суді складає 4500,00 грн (1500,00 грн х 3 години).

Тобто, загалом справедливою та співмірною є вартість наданих послуг у розмірі 13 500,00 грн (9 годин роботи адвоката).

Отже, дослідивши заяву відповідача та заперечення іншої сторони (позивача у справі), а також надані заявником документи в їх сукупності, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями, як складність, обґрунтованість, пропорційнійсть, співмірність та розумність їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 13 500,00 грн від попередньо заявленої суми (21 000,00 грн). Тому заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Теп-Транско" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №925/1229/23 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця,5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теп-Транско" (19601, Черкаська область, Черкаський район, с. Геронимівка, вул. Благовісна,1, ) 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви відмовити.

Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано, - 18.04.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова