ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року м.Дніпро Справа № 908/2934/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району на рішення господарського суду Запорізької області від 24.11.2023 року у справі № 908/2934/23 (суддя Корсун В.Л.)

за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, м.Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Статусбудінжиніринг, м. Запоріжжя

про стягнення 80 606,31 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

20.09.2023 року до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Статусбудінжиніринг збитків у розмірі 80 606,31 грн.

Позов мотивовано тим, що Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області було проведено вибіркову перевірку правильності визначення вартості виконаних робіт по договору №4/4 від 08.04.2019 року та встановлені порушення, що відображені в акті ревізії від 22.06.2023 року № 040820-20/2, які полягали у понаднормовому включенні будівельного матеріалу до актів форми №КБ2-в, що призвело до завищення вартості виконаних робіт по об`єкту Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя (І черга) на суму 80 606,31 грн (з ПДВ).

Суму завищення вартості робіт позивач визначив як збитки.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.11.2023 року у справі № 908/2934/23 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено наявність збитків та їх розмір. Зокрема, суд виходив з того, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов укладеного між ним та позивачем договору закупівлі робіт №4/4 від 08.04.2019 року, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та понесеними позивачем збитками саме у розмірі 80 606,31 грн., оскільки не доведено вини відповідача у понесенні позивачем збитків, як і не доведено, що останнім вчинялись дії на їх уникнення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що:

- судом першої інстанції не було враховано, що ресурсна елементна кошторисна норма Установка бетонних бортових каменів на бетонну основу до 100мм на момент виконання робіт не включала в себе статтю витрат по бетонним сумішам в програмному комплексі АВК, тому відповідач під час виконання робіт, користувався даними робочого проекту, де була визначена кількість бетонних сумішей для встановлення бортових каменів на бетонну основу, так само й позивач керувався даними робочого проекту під час приймання виконаних робіт;

- оскаржуваним рішенням суд порушив права позивача, оскільки районна адміністрація втрачає право повернення коштів до місцевого бюджету;

- за приписами ч.3 ст.216 ГК України потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це у договорі, а передбачена відповідальність виробника за недобросовісність продукції також застосовується незалежно від наявності застережень у договорі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою.

Відповідач зазначає, що виявлені Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору і не можуть змінювати його. Встановлені Держаудитслужбою факти підлягають доказуванню позивачем та оцінці судом на загальних підставах за правилами ГПК України. Тому сам лише акт ревізії не є достатньою підставою для стягнення з відповідача у цій справі визначених у акті сум.

На думку відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив акт ревізії, визнавши його неналежним доказом на підтвердження завищення вартості робіт на заявлену позивачем суму.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.02.2023 року, після надходження справи на запит суду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів даної справи вбачається, що відповідно до п.3.2.7.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби та І квартал 2023 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 29.03.2023 року №100, №101, №102, №103, від 02.05.2023 року №156, від 05.05.2023 року №161, виданих начальником управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області Ващенком Г.В., Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області проведено планову виїзну ревізію фінансово - господарської діяльності Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району за період з 01.01.2019 року по 31.12.2022 року.

За результатами вказаної перевірки складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району за вказаний вище період №040820-20/2 від 22.06.2023 року.

Ревізією встановлено, що 08.04.2019 року між Адміністрацією (Замовником) та ТОВ Статусбудінжиніринг (Підрядником) укладено Договір №4/4, відповідно до п.1.2 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується на власний ризик, своїми силами та з використанням своїх витратних матеріалів, механізмів та обладнання виконати роботи, які забезпечать введення в експлуатацію об`єкта, згідно технічного завдання та інших умов, викладених в тендерній документації Замовника торгів, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації на об`єкт Реконструкція скверу їм. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя (І черга), за рахунок коштів місцевого бюджету та в обумовлений цим Договором термін, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі роботи на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України.

Згідно з п.1.3 склад та обсяги робіт по цьому Договору, що доручаються до виконання Підряднику, визначаються на підставі проектно-кошторисної документації.

Пунктом 2.1 Договору визначено термін виконання робіт - до 10.12.2019 року.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Підрядник надає гарантії Замовнику на якісне, надійне та своєчасне виконання робіт по цьому Договору, відповідність цих робіт затвердженої проектно-кошторисної документації, ДБН, ДСТУ, ТУ, СНІП та іншим встановленим нормативним актам діючого законодавства України та умовам цього Договору.

За умовами п.4.1 Договору ціна договору становить 16 097 770 грн. (з ПДВ). Загальна вартість робіт за цим Договором визначається узгодженим Сторонами розрахунком договірної ціни, який є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна є динамічною та складається згідно з Правилами визначення вартості будівництва - ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п.5.1.3 Договору Підрядник зобов`язаний забезпечити відповідно до проектно-кошторисної документації виконання робіт, якість яких відповідає умовам, установленим цим договором та відповідно до вимог, які повинні відповідати ДБН, ДСТУ, ТУ, СНІП та іншим встановленим нормативним актам діючого законодавства України.

Додатковою угодою №1 до Договору від 08.04.2019 року №4/4 доповнено п.4.1 Договору:

Обсяг фінансування у 2019 році складає - 2 940 372,74 грн;

Обсяг фінансування у 2020 році складає 13 157 грн.

Також вказаною Додатковою угодою визначено розмір попередньої оплати, умови чинності договору та викладено у новій редакції Графік виконання робіт.

Додатковими угодами від 12.06.2019 року №2, від 03.07.2019 року №3, від 01.10.2019 року №4, від 14.11.2019 року №4/1, від 24.12.2019 року №6 до Договору №4/4 від 08.04.2019 року вносились зміни до обсягів фінансування на 2019 та 2020 роки, розміру попередньої оплати, умов чинності договору та викладався у новій редакції Графік виконання робіт.

Додатковою угодою №5 від 02.12.2019 року до Договору від 08.04.2019 року №4/4 внесено зміни до терміну виконання робіт (п.2.1) - до 15.12.2020 року.

Додатковою угодою №7 від 20.02.2020 року до Договору №4/4 від 08.04.2019 року, згідно з п.1 ч.4 Закону України Про публічні закупівлі відповідно до п.4.2 Договору, сторони дійшли згоди змінити обсяги закупівлі з урахуванням фактичного обсягу видатків, у зв`язку з чим вирішили викласти у наведеній редакції Договірну ціну та п.4.1 Договору: ціна договору становить 15 052 119,12 грн. (з ПДВ).

Обсяг фінансування у 2019 році складає - 12 499 309,49 грн;

Обсяг фінансування у 2020 році складає - 2 552 809,63 гривень.

Загальна вартість робіт за цим Договором визначається узгодженим Сторонами розрахунком договірної ціни, який є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна є динамічною та складається згідно з Правилами визначення вартості будівництва - ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (зі змінами та доповненнями).

Додатковою угодою №8 від 08.09.2020 року до Договору від 08.04.2019 року №4/4 договірну ціну зменшено до 13 656 959,89 грн. (з ПДВ).

Обсяг фінансування у 2019 році складає - 12 499 309,49 грн;

Обсяг фінансування у 2020 році складає - 1 157 650,40 гривень.

Додатковою угодою №9 від 19.11.2020 року до Договору від 08.04.2019 року №4/4 договірну ціну зменшено до 13 327 883,77 грн. (з ПДВ).

Обсяг фінансування у 2019 році складає - 12 499 309,49 грн;

Обсяг фінансування у 2020 році складає - 828 574,28 гривень.

Відповідно до наданих до Акту ревізії довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3 та актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за червень 2019 року - вересень 2020 року підрядником ТОВ Статусбудінжиніринг виконано робіт за Договором №4/4 від 08.04.2019 року по об`єкту Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя (І черга) на замовлення Заводської адміністрації на загальну суму 13 327 883,77 грн (з ПДВ).

Оплату за виконані ТОВ Статусбудінжиніринг роботи за вказаним Договором Заводською адміністрацією проведено у повному обсязі за рахунок коштів спеціального фонду міського бюджету по КПКВК 4517310 КЕКВ3142.

Також перевіркою встановлено, що до виконання технічного нагляду на об`єкті Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя адміністрацією на підставі укладеного договору про надання послуг з технічного нагляду від 17.04.2019 року №5/4, залучено Комунальне підприємство Управління капітального будівництва.

Відповідно до п. 2.1. договору про надання послуг з технічного нагляду від 17.04.2019 року №5/4, виконавець зобов`язаний, зокрема, при організації технічного нагляду контролювати дотримання під час виконання робіт умов, передбачених Державними будівельними нормами, стандартами та іншими нормативними актами України; забезпечити контроль якості та об`ємів робіт.

Крім того, із зазначеного Акту ревізії вбачається, що вибірковою перевіркою правильності визначення вартості виконаних робіт по вказаному вище договору встановлено, що до актів форми №КБ-2в за липень 2019 року №4 та №9 підрядником ТОВ Статусбудінжиніринг при виконанні робіт з Установлення бетонних бортових каменів на бетонну основу до 100мм (ресурсна елементна кошторисна норма на будівельні роботи ЕН27-66-4) включено витрати будівельного матеріалу Суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М200), крупність заповнювача більше 20 до 40мм у кількості, що перевищує нормативну кількість (до актів включено 189 мЗ матеріалу при виконанні роботи в обсязі 31,28* 100м замість нормативної витрати 150,144 мЗ матеріалу при виконанні цієї ж роботи в обсязі 31,28* 100м).

На думку позивача, таке понаднормове включення будівельного матеріалу до актів форми №КБ-2в призвело до завищення вартості виконаних робіт по об`єкту Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя (І черга) на суму 80 606,31 грн. (з ПДВ) та є порушенням ст. 193 Господарського кодексу України, п.6.4.4.1 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 Правила визначення вартості будівництва, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 року №293, п.6.3.3 ДСТУ Б Д.1.1-2:2013 Настанова щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва, п.п. 2.1, 2.2 Вказівок щодо застосування ресурсних елементних кошторисних норм на будівельні роботи ДСТУ-Н Б Д.2.2-48:2012 та п.3.1, п.5.1.3 Договору від 08.04.2019 року №4/4 (у частині відповідності робіт, затвердженій ДБН, ДСТУ, ТУ, СНІП та іншим встановленим нормативним актам діючого законодавства України).

Встановлено, що в матеріалах даної справи відсутні договори №4/4 від 08.04.2019 року про закупівлю робіт та №5/4 від 17.04.2019 року про надання послуг з технічного нагляду, однак сторонами не спростовано та не заперечувались обставини, встановлені перевіркою Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, викладені в Акті №040820-20/2 від 22.06.2023 року.

Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району були направлені заперечення на Акт ревізії за №1349/01-29/18.01-828 від 11.07.2023 року.

Листом від 31.07.2023 року №040820-13/2514-2023 Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області надано висновок, згідно якого заперечення були відхилені.

Також матеріали справи свідчать про те, що Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району на адресу ТОВ Статусбудінжиніринг направлено лист №1349/01-29/18.01-780 від 03.07.2023 року, в якому зазначено про виявлені порушення управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області та про необхідність повернення коштів у сумі 424 693,97 грн., у тому числі, у розмірі 80 606,31 грн. завищеної вартості виконаних робіт по договору від 08.04.2019 №4/4.

ТОВ Статусбудінжиніринг у листі від 07.07.2023 року №07/07-1 повідомило позивача, що сума 344 087,66 грн. буде повернута частинами згідно наданого графіку, а з поверненням 80 606, 31 грн підприємство не погоджується.

У подальшому, Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області складено вимогу про усунення виявлених порушень від 31.07.2023 року №040820-13/2532-2023.

На виконання вищезазначеної вимоги Управління, районною адміністрацією було направлено на адресу ТОВ Статусбудінжиніринг лист №1621/01-29/18.01-998 від 17.08.2023 року щодо повернення коштів у розмірі 80 606,31 грн.

У листі № 29/08-1 від 29.08.2023 року ТОВ Статусбудінжиніринг не погодилось із встановленим фактом оплати завищеної вартості виконаних робіт та вказувало, що сума коштів в розмірі 80 606,31 грн. пред`явлена до повернення необґрунтовано та безпідставно.

Неповернення відповідачем вказаної вище суми стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обгрунтовано вказав на відсутність підстав для задоволення позову.

До такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

У даному випадку, підписавши договір №4/4 від 08.04.2019 року про закупівлю робіт Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Лізи Чайкіної в м. Запоріжжі (І черга), сторони договору погодили всі істотні його умови та самі визначили і погодили взаємні зобов`язання.

Аналіз змісту договору №4/4 від 08.04.2019 року, укладеного між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, свідчить, що за своєю природою цей договір є договором підряду.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.845 ЦК України, якщо фактичні витрати підрядника виявились меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

За приписами ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У даному випадку, підставою даного позову слугувало твердження позивача про завищення вартості виконаних робіт, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки в сумі 80 606,31 грн.

У якості доказу завищення вартості виконаних робіт за договором, позивач посилається на Акт ревізії №040820-20/2 від 22.06.2023 року, складений Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області за наслідками проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2019 року по 31.12.2022 року та якою встановлено, що до актів форми №КБ-2в за липень 2019 року №4 та №9 підрядником ТОВ Статусбудінжиніринг при виконанні робіт з Установлення бетонних бортових каменів на бетонну основу до 100мм (ресурсна елементна кошторисна норма на будівельні роботи ЕН27-66-4) включено витрати будівельного матеріалу Суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М200), крупність заповнювача більше 20 до 40мм у кількості, яка перевищує нормативну кількість, що призвело до завищення вартості виконаних робіт по об`єкту Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя (І черга) на суму 80 606,31 грн.

Між тим, як було правильно встановлено місцевим господарським судом, кошти в сумі 80 606,31 грн, які кваліфіковані за Актом ревізії як завищення вартості виконаних робіт, були перераховані позивачем відповідачу на підставі договору №4/4 від 08.04.2019 року за виконані роботи.

Відповідач, згідно з Актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за липень 2019 року №4 та №9 та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 за липень 2019 року, які складені, підписані та скріплені печатками сторін, передав позивачу виконані за договором №4/4 від 08.04.2019 роботи, а позивач прийняв ці роботи без зауважень.

Доказів зворотного сторонами не надано.

Будь-яких претензій про недоліки виконаних робіт за договором позивачем на адресу відповідача не направлялося. За такі роботи позивач повністю розрахувався з відповідачем, що також не заперечується сторонами.

Таким чином, умови договору сторони виконали повністю і зауважень одна до одної з цього приводу у них не було.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи підписання замовником без зауважень Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що вказані документи є достовірними та відповідають вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, у тому числі, у частині фактично виконаних робіт та їх вартості.

Разом з цим апеляційний суд зазначає, що стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань здійснюється у порядку ст. 623 ЦК України, при застосуванні якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ч.4 ст. 611 ЦК України).

Одночасно, ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України (наладі ГК України) збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

За сталою практикою Верховного Суду, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

В силу приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

У даному випадку, позивачем не доведено порушення відповідачем умов укладеного між позивачем та відповідачем договору закупівлі робіт №4/4 від 08.04.2019 року, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та понесеними позивачем збитками у розмірі 80 606,31 грн., не доведено вини відповідача у понесенні позивачем вказаних збитків.

При цьому слід враховувати, що Акт ревізії Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області №040820-20/2 від 22.06.2023 року не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг.

Такий Акт ревізії є документом, складеним з приводу наявності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили. Тобто, Акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних ним згідно умов договору.

Також Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 року у справі № 910/7984/16.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки місцевого господарського суду про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків у вказаній позивачем сумі.

Посилання скаржника на порушення судом норм матеріального і процесуального права мають декларативний характер, оскільки зводяться до непогодження апелянта з рішенням суду. Між тим, без належного обґрунтування, таке непогодження не може бути підставою для скасування рішення суду.

Також суд зазначає, що право на звернення до господарського суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у ст. 5 ГПК України. Саме по собі звернення до суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову у позові.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 04.02.2020 року в справі №320/7969/17, від 17.02.2020 року в справі № 697/835/17.

У даному випадку, як зазначено вище, під час розгляду справи судом встановлена відсутність порушених прав позивача.

Таким чином, доводи скаржника про те, що оскаржуваним рішенням суд порушив права скаржника є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції.

Інші доводи скарги не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства, не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та вказаних вище норм права.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За загальним правилом, доказування полягає не лише у поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У даному випадку, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 24.11.2023 року у справі № 908/2934/23 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя О.Г. Іванов