УХВАЛА

м. Київ

22.04.2024Справа № 911/695/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М. розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика"

до ОСОБА_1

про стягнення 147 569,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" звернулося до Господарського суду Київської області із позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 147 569,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач стверджує, що відповідачем не виконано належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про надання кредиту №125626-КВ1-005 від 09.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення 147 569,20 грн. передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

17.04.2024 матеріали справи надійшли до Господарського суду міста та за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями були передані на розгляд судді Спичаку О.М.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення віл сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн 00 коп.

Разом з тим, враховуючи, що позовну заяву подано в електронній формі до встановленої законом ставки судового збору може бути застосовано понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір», у такому випадку розмір судового збору становить 2 147,20 грн.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 147 569,20 грн у зв`язку із неналежним виконанням умов договору про надання кредиту.

З огляду на положення Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання вищезазначеного позову до Господарського суду міста Києва, позивачу слід сплатити 2422,40 грн.

Крім того, Державна судова адміністрація України в листі №6-17517/8 від 14.09.2018 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору" вказує про те, що суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Такі дії допоможуть знизити ризик ухилення від сплати судового збору в ситуації, коли, наприклад, позивач - юридична особа, проте судовий збір за подання позовної заяви сплачений фізичною особою (бухгалтером чи керівником підприємства). У результаті суд, не звернувши уваги на ці розбіжності, платіжний документ, де платником судового збору вказано іншу особу, і відкриває провадження у справі. Фізична особа, яка сплатила судовий збір може звернутися до суду із заявою про повернення помилково зарахованих до бюджету коштів, оскільки до суду із заявою на подачу позову вона не зверталась.

Для недопущення таких фактів ДСА України просить звернути увагу на необхідність дотримання вимог статті 2 Закону України "Про судовий збір" у частині звернення до суду з підтверджуючими документами щодо сплати судового збору саме платником цього збору.

При перевірці надходження до державного бюджету сплаченого судового збору, що підтверджується платіжними інструкціями №3818 від 09.10.2026 на суму 1 932,48 грн та №2519 від 14.07.2023 на суму 214,72 грн, Господарським судом не було отримано підтверджень на жодний із наданих документів.

Крім того, відповідно до супровідного листа від 15.04.2024 у Господарського суду Київської області, також, відсутні відомості щодо підтвердження зарахування Державною казначейською службою України сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" судового збору а рамках справи 911/695/24.

Судом враховано, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" у справі №911/3219/23 ухвалою Господарського суду Київської області від 13.12.2021 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва, яким було повернуто позову заяву 04.12.2024, у зв`язку із невиконанням позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Суд звертає увагу позивача на те, що останній не позбавлений права подати заяву про повернення судового збору в рамках справи 911/3219/23 і у такому випадку суд буде зобов`язаний повернути судовий збір.

За таких обставин, суд не може розцінювати дане платіжне доручення, як доказ сплати судового збору за подання цієї позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не виконав вимоги вказаних норм, оскільки до позовної зави не було додано докази на підтвердження сплати судового збору у встановленому Законом розмірі.

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - не пізніше 5 днів з дня отримання ували.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання документу, який підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі; надати докази його направлення відповідачу.

4. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Спичак О.М.