ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 квітня 2024 року Справа № 903/146/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агроресурс-А

до відповідача: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка

про стягнення 327324грн. 35коп.

встановив: позивач ТОВ Агроресурс-А звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ПОСП імені Івана Франка 347324грн. 35коп., з яких: 229608грн. заборгованості по оплаті отриманого товару, 35131грн. 93коп. пені, 45921грн. 60коп. штрафу та 36662грн. 82коп. 36% річних. Також, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позовна заява була подана позивачем, шляхом надіслання її через Електронний суд та засвідчена електронним цифровим підписом.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно договору поставки №6994/23/П/ЛВБТ від 27.07.2023р., в частині оплати отриманого відповідачем товару.

Ухвалою суду від 16.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено позивачу строк в 5 днів з дня отримання відзиву, для подання відповіді на відзив в порядку ст.166 ГПК України. Встановлено відповідачу строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України. Роз`яснено відповідачу, що в разі ненадання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк в 5 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження справі, для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.176 ГПК України.

Ухвала суду від 16.02.2024 доставлена сторонам до електронного кабінету, що підтверджується відповідними довідками.

05.03.2024 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, оскільки не підтверджена належними та допустимими доказами, а у її задоволенні слід відмовити. Відповідач ставить під сумнів усі копії документів, що додані до позовної заяви, в силу імперативного припису абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК України та наполягає на поданні позивачем оригіналів усіх копій документів, що додані до позовної заяви. Також повідомив, що попередній розрахунок судових витрат відповідача становить 30000грн, що складається з витрат на правничу допомогу; докази витрат на правничу (правову) допомогу будуть надані господарському суду протягом п`яти днів після ухвалення відповідного судового рішення.

Ухвалою суду від 06.03.2024 витребувано у ТОВ Агроресурс-А в порядку ст.91 ГПК України оригінали усіх копій доказів, що були долучені до позовної заяви.

15.03.2024 від позивача надійшло клопотання, в якому він зазначив, що на виконання вимог ухвали суду від 06.03.2024 ТОВ «Агроресурс-А» надає оригінали документів, які стосуються спірних господарських операцій, а саме: оригінал договору поставки №6994/23/П/ЛВБТ від 27 липня 2023 року; оригінал специфікації №1 від 27 липня 2023 року до Договору поставки №6994/23/П/ЛВБТ від 27 липня 2023 року; оригінал видаткової накладної №/07/00998 від 31 липня 2023 року. Також, щодо оригіналів банківських виписок по рахунку та платіжних інструкцій в національній валюті, ТОВ «Агроресурс-А» вказав, що співпрацює з АТ «ПроКредит Банк» онлайн, через е-Ваnking, тому вилиски банку з факсимільною печаткою та підписом банку були отримані через е-Ваnking відповідно до інструкцій банку; з метою забезпечення виконання вимог ухвали суду ТОВ «Агроресурс-А» замовив оригінали виписок по рахункам та надає їх до суду. Просить суд прийняти оригінали документів та повернути ТОВ «Агроресурс-А» оригінали документів після закінчення розгляду справи (засвідчені копії додаються).

Також, 15.03.2024 позивач надіслав суду клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому повідомив, що 12.02.2024 (після подання позову до суду) відповідачем на поточний рахунок позивача було перераховано кошти у розмірі 20000грн в рахунок погашення основного боргу. Просить суд стягнути з ПОСП імені Івана Франка на користь ТОВ «Агроресурс-А» 327324,35грн, з яких: 209608грн борг за отриманий та неоплачений товар, 35131грн. 93коп. пеня, 45921грн. 60коп. штраф та 36662грн. 82коп. 36% річних, судові витрати покласти на відповідача.

Судом встановлено, що заява позивача про зменшення позовних вимог подана в межах встановлених строків та відповідає вимогам ст. 170 ГПК України. Дана заява прийнята судом. А тому, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, ціна позову складає 327324,35грн.

Судом було оглянуто оригінали документів, наданих позивачем, а саме: оригінал договору поставки №6994/23/П/ЛВБТ від 27 липня 2023 року; оригінал специфікації №1 від 27 липня 2023 року до Договору поставки №6994/23/П/ЛВБТ від 27 липня 2023 року; оригінал видаткової накладної №/07/00998 від 31 липня 2023 року та банківські виписки по рахунку.

Клопотань та заяв від сторін не надійшло.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надання позивачем оригіналів витребуваних судом документів, відсутності інших письмових заяв чи клопотань відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

27 липня 2023 року між ТОВ «Агроресурс -А» (надалі - Продавець) та ПОСП ім. Івана Франка (надалі - Покупець) укладено договір поставки№6994/23/П/ЛВБТ (надалі -Договір).

Згідно п.1.1 1.5 Договору, даний Договір спрямований на забезпечення Продавцем Покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання супутніх послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю, і є змішаним договором, що об`єднує договори поставки та надання послуг. Відповідно до умов Договору, Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати вартість сільськогосподарських товарів та супутніх послуг (надалі - Товари). Кількість, одиниці виміру, асортимент, упаковка Товару визначаються Специфікаціями, та/або накладними та/або рахунками-фактурами, що є невід`ємною частиною цього Договору. За відсутності заперечень Покупця можлива поставка іншого найменування (сорту або гібриду) товару аналогічної якості.

Загальним об`ємом поставки відповідно до Договору вважається або об`єм поставки, зазначений у специфікаціях до даного Договору, або фактичний об`єм поставки відповідно до видаткових документів, що повинен відповідати об`єму поставки, визначеному у специфікаціях, +/- 5%. Умови даного Договору є загальними умовами поставки сільськогосподарських товарів та поширюються на усі Специфікації, Додатки та інші Додаткові угоди, що встановлюють додаткові умови продажу Товарів та укладені протягом строку дії цього Договору, незалежно від того, чи містять вони посилання на даний Договір, чи ні. Якщо умови Специфікації, Додатку чи іншої Додаткової угоди суперечать умовам, зазначеним у Договорі, застосовуються умови такої Специфікації, Додатку чи іншої Додаткової угоди.

Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору орієнтовні ціни на Товар та/або надані Послуги визначаються у Специфікаціях. Сторони встановлюють вартість (ціну) Товару в гривнях та відповідний еквівалент у доларах США чи Євро. Фактичні ціни на поставлений Товар та загальна вартість вказуються у видаткових накладних на поставку Товарів Покупцю та/або рахунках-фактурах. Ціна товару включає вартість тари, пакування й маркування а також податок на додану вартість, що нараховується/ не нараховується згідно з законодавством України. Ціну (вартість) Договору складає загальна вартість фактично поставленого Продавцем Товару згідно з цим Договором та/або наданих послуг. Сторони домовились, що вказані у підписаних Сторонами Специфікаціях ціни в гривнях та загальна сума договору не є фіксованими і можуть бути відкориговані Продавцем в залежності від зміни комерційного курсу гривні до іноземної валюти. Процедуру коригування ціни Товару Продавцем у порядку, передбаченому даним пунктом Договору, Сторони домовились вважати погодженою на увесь час чинності цього Договору та не вважати таке коригування односторонньою зміною умов Договору, що потребує окремого погодження Сторін. У зв`язку з тим, що Товар придбаний Продавцем за цінами, визначеними у доларах США/Євро, незмінною фіксованою величиною залишається сума еквіваленту загальної Ціни Договору в доларах США чи Євро, враховуючи ПДВ.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що Покупець зобов`язується перерахувати грошові кошти за Товар на поточний рахунок Продавця в національній валюті України (гривні) у строки та розмірі, визначені в Специфікаціях до Договору. Обов`язок вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів на рахунок Продавця.

Згідно п.8.5, 8.7, 8.8 Договору Покупець за несвоєчасну оплату Товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також, у разі прострочення до 7 днів, штраф у розмірі 5% (п`яти) процентів від суми несплаченого боргу, від 8 до 14 днів - 10 (десяти) процентів від суми несплаченого боргу, та на строк, більший 14 днів, - 20 (двадцять) процентів; від суми несплаченого боргу. У разі порушення Покупцем умов пункту 6.4 та 6.1.2, Покупець сплачує Продавцю штрафні санкції, що складають подвійну вартість поставленого на умовах цього Договору Товару та відшкодовує інші завдані такими діями збитки. В разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого Товару та наданих послуг Покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Продавця крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною Специфікацією та/або додатковою(ими) угодою(ами) до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Зміни до цього Договору можуть бути внесені за взаємною угодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди (п.10.7 Договору).

Згідно Специфікації №1 до договору поставки №6994/23/П/ЛВБТ від 27.07.2023р здійснюється поставка товарів вартістю 28640 доларів США, що становить 1057680грн. Оплата товару здійснюється у строки: 40% - 423072грн, строк оплати 28.07.2023, 60% - 634608грн, строк оплати 30.08.2023. Оплата здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Покупця на основі рахунків-фактур, виданих Продавцем.

Договір та специфікація підписані сторонами та завірений їх печатками без зауважень.

31.07.2023 позивач передав, а відповідач отримав товар (аканто плюс 28,5 л) на загальну суму 1057680грн., про що свідчить видаткова накладна №/07/00998 від 31.07.2023, підписана сторонами та завірена печатками сторін.

На виконання умов Договору відповідачем було здійснено оплату товару на загальну суму 828072грн, що підтверджується виписками банку та платіжними інструкціями, а саме відповідачем сплачено: 28.07.2023 200000грн, 01.08.2023 28000грн, 01.08.2023 195072грн, 10.10.2023 75000грн, 12.10.2023 100000грн, 19.10.2023 100000грн, 23.10.2023 50000грн, 23.11.2023 50000грн та 19.01.2024 30000грн.

Таким чином, у строк, визначений специфікацією, відповідач отриманий товар не оплатив. Позивач зазначає, що розмір заборгованості без урахування курсової різниці становить 229608грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За загальним правилом, фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Накладна це супроводжуючий первинний документ, що використовується в бухгалтерському обліку та містить основні облікові дані про товар, що передається, відправляється, транспортується. Отже, накладна є належним документом, що підтверджує оформлення договірних відносин між сторонами.

Судом встановлено, що товар поставлено відповідачу згідно видаткової накладної та прийнято останнім без зауважень та заперечень, тому обов`язок оплатити його вартість виникає у відповідача в силу припису ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, факт отримання товару відповідачем та відсутність заперечень, здійснення часткової оплати за отриманий товар відповідачем, є самостійними підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

У визначений сторонами строк відповідач у повному обсязі не оплатив отриманий товар. На день розгляду спору заборгованість відповідача згідно укладеного договору становить 209608грн, підтверджена матеріалами справи, є підставною та обґрунтованою, а позов в цій частині підлягає до задоволення.

У відзиві на позов відповідач ставить під сумнів копії доказів, долучених позивачем до позовної заяви, а тому вважає позовну заяву безпідставною.

Суд зазначає, що позивачем, на виконання вимог ухвали суду від 06.03.2024, надані оригінали документів, які було оглянуто судом. Надані документи підтверджують факт наявності між сторонами господарських операцій.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача за прострочення виконання зобов`язання згідно договору відповідачу нараховано 35131грн. 93коп. пені за період з 31.08.2023 по 08.02.2024, 45921грн. 60коп. штрафу та 36662грн. 82коп. 36% річних за період з 31.08.2023 по 08.02.2024.

Перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що нарахування 35131грн. 93коп. пені за період з 31.08.2023 по 08.02.2024, 45921грн. 60коп. штрафу та 36662грн. 82коп. 36% річних за період з 31.08.2023 по 08.02.2024 є арифметично вірними та підставними. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка (45726, Волинська обл., Горохівський район, село Губин Перший, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агроресурс-А (25014, Кіровоградська обл, м.Кропивницький, вул.Перша Виставкова, буд. 29М, ) 327324грн 35коп (з яких: 209608грн боргу, 35131грн. 93коп. пені, 45921грн. 60коп. штрафу та 36662грн. 82коп 36% річних), а також 4 909грн 87коп витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 19.04.2024.

Суддя О. Г. Слободян