РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2024Справа № 910/5795/23
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Фрай»

про стягнення 69693,84 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Фрай» про стягнення 69693,84 грн, з яких 41974,70 грн пені та 27719,14 грн штрафу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022 не поставив обумовлений між сторонами товар, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 41974,70 грн та штраф у розмірі 27719,14 грн. (нараховані на підставі п. 8.2 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2023 (суддя Приходько І.В.) відкрито провадження у справі №910/5795/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

06.07.2023 до Господарського суду міста Києва відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що у позивача існує заборгованість з оплати товару, поставленого відповідачем за іншим договором, з огляду на що відповідач буде подавати зустрічний позов.

06.07.2023 відповідачем подано зустрічний позов про стягнення з позивача штрафних санкцій у розмірі 54713,53 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Фрай» повернуто заявнику.

19.01.2024 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла заява про заміну позивача - з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 13.02.2024 було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/5795/23 у зв`язку із звільненням судді Приходько І.В., та справу №910/5795/23 передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 суддею Спичаком О.М. прийнято до провадження справу №910/5795/23, задоволено заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про заміну сторони правонаступником; замінено позивача у справі №910/5795/23 з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.11.2022 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Фрай» (постачальник) укладено Договір поставки №53-124-13-22-18724, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прияти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною та за кодом згідно з УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1, та є невід`ємною частиною договору.

У Специфікації №1 до Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022 сторони погодили найменування товару, що постачається, його кількість та загальну вартість - 395987,76 грн.

Згідно з п. 3.5 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022 датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної / товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару.

Відповідно до п. 4.1 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022 ціна товару становить 395987,76 грн.

Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (п. 4.2 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022).

Відповідно до п. 6.3.1 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022 постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022 не поставив обумовлений між сторонами товар, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 41974,70 грн та штраф у розмірі 27719,14 грн. (нараховані на підставі п. 8.2 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до п. 3.1 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022 строк поставки товару становить 30 днів з дати укладення сторонами цього договору.

Таким чином, відповідач повинен був поставити товар на суму 395987,76 грн у строк до 19.12.2022 включно.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за Договором поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку з поставки товару за Договором поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 41974,70 грн за період з 20.12.2022 по 05.04.2023 та штраф у розмірі 27719,14 грн. (нараховані на підставі п. 8.2 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022).

За порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості (п. 8.2 Договору поставки №53-124-13-22-18724 від 17.11.2022).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Перевіривши розрахунки пені та штрафу, наведені позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, з огляду на що позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Фрай» 41974,70 грн пені та 27719,14 грн штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Фрай» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81А; ідентифікаційний код: 44520329) на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) пеню у розмірі 41974 (сорок одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири) грн 70 коп., штраф у розмірі 27719 (двадцять сім тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн 14 коп та судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак