ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. Справа№ 910/17312/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроринок"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2024

у справі №910/17312/23 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроринок"

про стягнення 15 440,98 грн,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроринок" (далі - відповідач) та просило стягнути 15 440,98 грн за скид стічних вод до міської каналізації без отримання Умов на скид стічних вод (далі - Умови на скид).

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 19.12.2007 був укладений Договір №07928/5-02 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі; відповідачем у період з 01.10.2019 по 23.02.2022 здійснювався скид стічних вод без одержання Умов на скид за адресою: вул. Вербицького Архітектора, 32, у м.Києві, у зв`язку з чим Департаментом екологічного нагляду ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" нарахована відповідачу плата за скид стічних вод за вказаний період у розмірі 15 440,98 грн згідно Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, які затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 №1879 (далі - Правила №1879), однак відповідачем вказане нарахування не було сплачено.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12 січня 2024 року позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроринок» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість у розмірі 15 440,98 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОРИНОК" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є необґрунтованим через неповноту встановлених обставин, які мають значення для справи, та неправильність установлених обставин, оскільки в оскаржуваному рішенні суд посилається на Договір №08444/5-09, укладений між позивачем та ТОВ "Українська будівельна компанія-сервіс", який не має відношення до даної справи і правовідносин між позивачем і відповідачем; Правила №1879 від 12.10.2011 втратили актуальність, оскільки не відповідають нормативно-правовим актам вищого рівня - Правилам приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженим наказом Мінрегіону від 01.12.2017 №316; чинне галузеве законодавство не містить поняття "умов на скид стічних вод" та не передбачає стягнення грошових коштів за скид вод без таких умов; законодавство превалює над положеннями договору, а договір №07928/5-02 від 19.12.2007 не визначає обов`язку абонента отримувати Умови на скид та не передбачає стягнення грошових коштів за скид стічних вод без таких умов; суд у рішення послався на неіснуюче положення договору - пункт 4.11.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20 лютого 2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 11.03.2024, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

11.03.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що Правила №1879 прийняті у відповідності до норм чинного законодавства і є чинними, тому позивач зобов`язаний їх застосовувати, в тому числі вимагати одержання споживачами умов на скид та у випадку невиконання цих правил застосовувати оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахування п`ятикратного розміру тарифу; відповідно до умов договору №07928/5-02 відповідач зобов`язаний отримувати та своєчасно подовжувати дозвіл (умови) до скиду стічних вод, а згідно п.4.9 договору у разі порушення абонентом пп.1.1, 1.5 договору плата за скид стічних вод без чинного дозволу нараховується у п`ятикратному розміру тарифу; вказана плата є оперативно-господарською санкцією. Також заявив клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, посилаючись на те, що дана справа має особливе значення для сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи з викликом сторін.

Частиною 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроринок", як абонентом, був укладений Договір №07928/5-02 (далі - договір) (а.с.7-11).

У пункті 1.1 договору сторони вказали, що цей договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання". За цим договором постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред`явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізації м.Києва (надалі - Дозвіл) приймати від нього стічні води у систему каналізацій м.Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м.Києва (в подальшому - місцеві правила приймання), а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції 22.07.1994 за №165/374 (у подальшому Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за №403/6691 (у подальшому Правила приймання), а також дотримуватись норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Відповідно до п. 1.3 договору обсяг води, що підлягає постачанню та прийняттю в систему каналізації, надається абонентом у вигляді нормативного розрахунку (погодинного, добового, помісячного, річного обсягу постачання послуг), який узгоджується з постачальником і є невід`ємною частиною договору. Обсяг поставки води підлягає узгодженню з постачальником кожного наступного року з моменту укладення договору. Загальний обсяг поставлених за цим договором послуг визначається загальною кількістю наданих абоненту протягом дії договору кубічних метрів води та прийнятих у міську каналізацію стічних вод.

Пунктом 1.5 договору встановлено, що абонент забезпечує наявність та своєчасне подовження дозволу на скид стічних вод згідно із вимогами місцевих правил приймання, а також забезпечує скид стічних вод з дотриманням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Для житлового фонду, в якому немає підприємств-орендарів, що скидають стічні води технологічного походження, Дозвіл на скид стічних вод не потрібен.

Згідно з п.2.1.1 договору облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у абонента декількох об`єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за Абонентом. Обсяг наданої води для поливу визначається за показаннями лічильника. В разі технічної неможливості встановлення лічильника, кількість поставленої для поливу води може визначатися за узгодженим з постачальником розрахунком на підставі наданих абонентом офіційних документів, якими визначена площа поливу.

У п.2.1.2 договору визначено, що зняття показань з лічильника (-ків) здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Для абонента із стабільним об`ємом водоспоживання (до 30 м. куб. із незначним коливанням) зняття показань з лічильника може здійснюватися постачальником поквартально, при цьому останній направляє абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Показання лічильника за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків постачальником від абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, що зняті постачальником, є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

Згідно п.2.1.4 договору кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показаннями лічильників стічних вод або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об`ємів стоків у відповідності до Правил користування та місцевих правил приймання.

Відповідно до п.2.1.6 договору облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов`язковому звірянню у постачальника. Абонент щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (з письмовою вимогою постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам наданих послуг (за встановленою постачальником формою) та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння абонент направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами Акту звіряння розрахунків. В разі невиконання абонентом цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених абонентом розрахунків вважаються безумовно погодженими абонентом.

Згідно з п.2.2.1 договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи Абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

У пункті п. 2.2.3 договору встановлено, що в разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документу, абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості спожитої води.

Пунктом 2.2.4 договору визначено, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документів, абонент зобов`язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента, письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною.

Згідно з п.3.3.11 договору абонент зобов`язується своєчасно подовжувати у встановленому порядку дозвіл на скидання стічних вод у каналізаційну мережу постачальника, утримувати в належному технічному та санітарному стані мережі та обладнання.

Відповідно до п. 4.9 договору в разі порушення абонентом п. п. 1.1, 1.5 цього договору, плата за скид стічних вод без чинного дозволу нараховується у п`ятикратному розмірі тарифу відповідно до вимог місцевих правил приймання.

Згідно з п.6.2 договору у випадку прийняття органами місцевого самоврядування чи виконавчої влади нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим договором, прийняття рішень щодо зміни порядку розрахунків між суб`єктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення.

В мотивувальні частині оскаржуваного рішення судом в якості абонента за договором вказано "Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ - СЕРВІС", а номер договору зазначений як "№08444/5-09", однак зміст процитованих судом у рішенні умов договору відповідає змісту умов наявного у матеріалах справи договору №07928/5-02 від 19.12.2007, який укладений між позивачем та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроринок".

Дислокацією об`єктів житлового фонду, що є невід`ємною частиною Договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №08444/5-09 від 19.12.2007 року, сторони визначили адресу об`єктів споживання, а саме вул. Вербицького, 32, марка лічильника - КВ-15, №309777, балансова належність - ТОВ "Агроринок", особовий рахунок 115-35 (а.с.12).

Працівниками Департаменту екологічного нагляду ПрАТ "Акціонерне компанія "Київводоканал" було складено розрахунок №15/ВУ-Ф-10/152-02-2022 від 21.06.2022, яким за невиконання Правил №1879 відповідачу нарахована до сплати плата за водовідведення в розмірі 15440,98 грн за загальний період з 01.10.2019 по 23.02.2022. У розрахунку зазначені, зокрема, наступні періоди нарахувань: з 01.10.2019 по 27.11.2019 - обсяг скиду 26, тариф без ПДВ - 7,97 грн, коефіцієнт кратності - 4, сума до сплати - 994,66 грн; з 28.11.2019 по 04.02.2020 - обсяг скиду 35, тариф без ПДВ - 7,49 грн, коефіцієнт кратності -4, сума до сплати - 1258,32 грн; з 05.02.2020 по 31.12.2020 - обсяг скиду 147, тариф без ПДВ - 7,96 грн, коефіцієнт кратності -4, сума до сплати - 5616,58 грн; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - обсяг скиду 136, тариф без ПДВ - 10,03 грн, коефіцієнт кратності -4, сума до сплати - 6547,58 грн; з 01.01.2022 по 23.02.2022 - обсяг скиду 18, тариф без ПДВ - 11,85 грн, коефіцієнт кратності -4, сума до сплати - 5616,58 грн (а.с.14).

Позивач вказує, що розрахунок обсягу скидів здійснювався на підставі актів про зняття показань з приладу обліку №16157776 JS20, який встановлений за адресою вул. Вербицького, 32. У матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії вказаних актів за період з вересня 2019 року по січень 2022 року, які підписані представниками обох сторін, фотографіями лічильника №16157776 та розрахунками обсягів споживання (а.с. 29-59).

04.07.2022 Департаментом екологічного нагляду ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" на адресу відповідача було направлено лист-попередження від 21.06.2022, в якому позивач пропонував у 10-денний термін з дня отримання листа здійснити плату у розмірі 15 440,98 грн згідно розрахунку №15/ВУ-Ф-10/152-02-2022р., у зв`язку з порушенням відповідачем вимог пункту 3.3 Правил №1879 (а.с.13).

Лист-попередження був отриманий відповідачем 11.07.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.15).

Однак, відповідач на вказаний лист-попередження не відповів, грошові кошти у встановлений строк не сплатив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 15440,98 грн.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак не скористався правом подати відзив на позовну заяву.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору №07928/5-02 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 19.12.2007, який за своєю правовою природою є господарським договором надання послуг.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним і матеріали справи не містять доказів припинення цього договору, отже він є обов`язковим для сторін.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 2 ст. 19 та ч. 2 ст. 20 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" встановлено, що договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій статті 19. У договорі про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання та/або водовідведення.

Укладеним між сторонами договором передбачено, що постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред`явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізації м.Києва приймати від нього стічні води у систему каналізації м.Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м.Києва, а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції 22.07.1994 за №165/374, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за №403/6691.

Вказаний наказ №65 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства №190 від 27.06.2008, а Правила, затверджені наказом №37, скасовані на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України №166-р від 10.03.2017.

На даний час порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за №936/15627 (далі - Правила №190), а порядок приймання стічних вод визначається Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 01.12.2017 №316, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 за № 56/31508 (далі - Правила №316).

Пунктом 5 розділу ІІ Правил №190 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19 квітня 2021 року № 97) встановлено, що приймання стічних вод від споживачів до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за №56/31508 та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за № 56/31509, а також місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту, які затверджуються органом місцевого самоврядування в установленому порядку.

Згідно пункту 5 розділу І Правил №316 виконавці встановлюють кожному конкретному споживачу вимоги до скиду стічних вод до системи централізованого водовідведення на підставі вимог цих Правил, а також місцевих правил приймання.

Пунктом 1 розділу ІІ Правил №316 визначено, що виконавці зобов`язані у разі виявлення порушень споживачами умов скидання стічних вод, вимог цих Правил, місцевих правил приймання та умов укладеного з виконавцем договору, вимагати їх усунення в установлені виконавцем строки та вживати заходів впливу, передбачених договором, цими Правилами та місцевими правилами приймання.

Статтею 13 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належать, зокрема, затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів.

Статтею 13-1 вказаного Закону (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) було унормовано, що місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту. Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст.ст.30, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; ст.ст.1, 2, 35, 38, 39, 42, 44, 70, 95, 99, 110, 111 Водного кодексу України (із змінами і доповненнями); ст.ст.1 - 3, 5, 16, 19, 24, 31 - 35, 39 - 41, 47, 51, 68 - 70 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (із змінами і доповненнями); Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691; Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 402/6690; пунктів 1.2, 1.4, 2.3, розділів 3 - 5, 11 - 15 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за №936/15627, та з метою запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод, в межах функцій органу місцевого самоврядування, виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпорядженням від 12.10.2011 №1879 затверджені Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва (Правила №1879), які встановлюють, зокрема, вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

21.05.2017 Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджені наказом Держбуду від 19.02.2002 №37, зареєстровані у Мін`юсті 26.04.2002 за №403/6691 втратили чинність, внаслідок набрання чинності розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №166-р "Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади".

Однак, зазначені Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва не скасовано, не визнано недійсними або такими, що суперечать Конституції України та законодавству України, а тому, відсутні правові підстави для не застосування вказаних місцевих правил при розгляді спору у даній справі, оскільки такі правила є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території, оскільки законодавством не передбачено автоматичної втрати чинності нормативним актом органу місцевого самоврядування, у зв`язку із скасуванням іншого нормативно правового акту.

Аналогічні правові позиції щодо чинності Правил №1879 викладені також у постановах Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №910/17483/18 та від 28.09.2023 у справі №910/6952/22.

Доводи відповідача про те, що у зв`язку із прийняттям Правил №316 місцеві Правила №1879 втратили актуальність і не підлягають застосуванню відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки вони ґрунтуються на хибному тлумаченні норм права.

Відповідно до п. 1.2 Правил № 1879 ці Правила поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб- підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації.

Правила №1879 встановлюють вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення (п. 1.5 Правил № 1879).

Пунктом 1.6 Правил №1879 встановлено, що контроль за виконанням Абонентами цих Правил здійснюють Контролюючі служби (Державна екологічна інспекція в м. Києві, Київська міська санітарно"епідеміологічна станція, ПАТ "АК "Київводоканал").

Згідно з п. 1.7 Правил № 1879 стічні води можуть бути прийняті у міську каналізацію, якщо мережі та споруди абонента побудовані відповідно до проекту, розробленого згідно з виданими водоканалом технічними умовами на приєднання до міської каналізації, прийняті в експлуатацію згідно з вимогами державних будівельних норм, абонентом одержані умови на скид та укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п.2.4 Правил №1879 абоненти зобов`язані, зокрема, отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до ст.ст.19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

У відповідності до положень п.3.3 Правил №1879 абоненти зобов`язані отримати у водоканалі Умови на скид згідно з додатком 2. Умови на скид видаються на один рік.

Абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії Абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності (п.8.1 Правил №1879).

У контексті положень ст. 13-1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" (чинних на час спірних правовідносин) та Правил №1879 Умови на скид стічних вод не є документацією дозвільного характеру, а ними визначаються лише вимоги щодо прийняття стічних вод: обсяг, якість, хімічний склад.

Відповідно до п.8.6 Правил №1879 при порушенні цих Правил та Правил користування №190 водоканал: має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення у разі відсутності у Абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.

Згідно п. 7.10 Правил №1879 при виявленні факту порушення вимог Правил абоненти сплачують у п`ятикратному розмірі тарифу за послуги водовідведення у випадках, визначених у абзацах 3-8 пункту 8.6 розділу 8 цих Правил.

Позивачем, у зв`язку із порушенням відповідачем норм чинних нормативно-правових актів, а саме здійснення скиду стічних вод у систему каналізації міста Києва без отримання Умов на скид стічних вод за адресою: вул. Вербицького, 32 у період з 01.10.2019 по 23.02.2022 нарахована плата у загальному розмірі 15540,98 грн.

Відповідачем не надано доказів того, що у спірний період йому були видані відповідні Умови на скид.

Вказана плата була нарахована позивачем з урахуванням актів про зняття показань з приладів обліку за спірний період, у яких наявна інформація про показники приладу обліку при попередніх перевірках, поточні показники, обсяг за період між зняттям показників та інформація про середньодобові витрати, що дозволяє математично розрахувати обсяг скинутих стічних вод у вказаний період.

В процесі розгляду справи відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що інформація щодо показань приладу обліку у спірний період, яка зазначена у актах, не відповідала дійсності.

Згідно з нормами ст. 217 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.219 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 235 ГК України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 4.9 договору в разі порушення абонентом п. п. 1.1, 1.5 цього договору, плата за скид стічних вод без чинного дозволу нараховується у п`ятикратному розмірі тарифу відповідно до вимог місцевих правил приймання.

Пунктом 8.1 Правил №1879 також передбачено відповідальність абонента за скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

За змістом ст.237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарської санкції є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною.

Постановою Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/23088/17 зазначено, що визначена у справі плата за скид стічних вод без дозволу не є штрафом у розумінні статей 238-241 Господарського кодексу України, а є оперативно-господарською санкцією у розумінні статей 217, 219, 235, 237 Господарського кодексу України.

Враховуючи зазначені положення законодавства, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що рішення позивача про нарахування абоненту 15440,98 грн вартості послуг з водовідведення за весь період відсутності Умов на скид є оперативно-господарською санкцією.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку щодо отримання Умов на скид стічних вод у систему каналізації міста Києва, позивач має право на застосування до відповідача оперативно-господарської санкції у вигляді застосування п`ятикратного розміру тарифу на послугу з водовідведення.

Перевіривши розрахунок плати за скид без одержання Умов в розмірі 15440,98 грн, апеляційним господарським судом встановлено, що він зроблений за формулою: Пс (плата за скид) = V (обсяг скинутих відповідачем стічних вод) х Т (тариф, встановлений на послуги водовідведення) х 4 (коефіцієнт кратності), що відповідає Правилам №1879, оскільки крім суми за розрахунком відповідач зобов`язаний сплатити вартість і самих послуг водовідведення за спірний період, що разом становить п`ятикратний розмір тарифу. Розрахунок є арифметично та методологічно правильним.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на час прийняття судом рішення заборгованість відповідача перед позивачем становила 15440,98 грн, а тому є вірним висновок місцевого господарського суду, зроблений на підставі наявних у справі доказів, про обґрунтованість і доведеність позовних вимог про стягнення з відповідача вказаних грошових коштів за скид стічних вод без Умов на скид.

Щодо посилань відповідача на те, що судом у мотивувальній частині рішення невірно зазначено назву абонента за договором, номер договору та пункт договору, який передбачає відповідальність за відсутність дозволу на скид (зазначено пункт 4.11, замість 4.9), то вказані помилки є описками, які можуть бути виправлені судом в порядку, встановленому статтею 243 ГПК України.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив наявні у справі докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроринок" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12 січня 2024 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.04.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова