ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2024 р. Справа №921/578/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Національного заповідника Замки Тернопілля (вх. суду від 14.11.2023 №01-05/3485/23)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2023 (повний текст рішення складено 16.10.2023, суддя Н.О. Андрусик)

у справі № 921/578/23

за позовом: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, м. Тернопіль

до відповідача: Національного заповідника Замки Тернопілля, м.Збараж Тернопільський район, Тернопільська область

про стягнення 15 200,00 грн шкоди

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Національного Заповідника «Замки Тернопілля» про стягнення 15 200,00 грн шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на території призамкового парку без відповідного дозволу було здійснено видалення зелених насаджень, про що складено Акт обстеження території Національного заповідника "Замки Тернопілля" від 01.03.2023, та вбачається з пояснень працівника ОСОБА_1 від 23.03.2023, матеріалів справи про адміністративне правопорушення, листа від 15.03.2023 №01-02/01-128/2.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2023 позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з Національного заповідника Замки Тернопілля шкоду, завдану порушенням вимог природоохоронного законодавства в розмірі 15200 (п`ятнадцять тисяч двісті) грн 00 коп. до спеціального фонду Збаразької міської територіальної громади Тернопільської області на рахунок - UA0019761, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37977599, отримувач Казначейство України (ЕАП) з подальшим перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідач є постійним землекористувачем, закріпленої за Заповідником, земельної ділянки відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР № 001873 від 25.07.2002, а тому зобов`язаний утримувати її в належному стані.

Матеріалами справи підтверджується причинний зв`язок між вчиненим порушенням та заподіяною шкодою і наявність вини відповідача, що є достатньою правовою підставою для покладання на відповідача обов`язку з відшкодування завданої навколишньому природному середовищу шкоди.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з вказаними рішенням, Національний заповідник Замки Тернопілля подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2023 у справі № 921/578/23 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скаржник вказує, що юридична особа Національний заповідник Замки Тернопілля не є особою, яка відповідно до діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, має нести відповідальність за відшкодування шкоди, оскільки особою винною у зрізанні дерев, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.03.2023 року, визнано фізичну особу ОСОБА_1 , який не являється посадовою особою НЗ «Замки Тернопілля» та був притягнутий до адміністративної відповідальності саме, як фізична особа, а не посадова особа Національного заповідника «Замки Тернопілля», а 9 дерев (3 породи клен діаметром 24, 30, 46 см. та 6 порід акації діаметром 26,24,26,50,26,26 см.) розташовані на території, яка не належить НЗ «Замки Тернопілля».

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.03.2023 року винним у зрізанні дерев на території НЗ «Замки Тернопілля» та за її межами визнаний ОСОБА_1 .

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що здійснив зрізання дерев за власною ініціативою, отже таке діяння не може кваліфікуватися, як виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов?язків.

За таких обставин місцевий суд прийшов до помилкового висновку щодо наявності вини Національного заповідника «Замки Тернопілля» у порушенні вимог природоохоронного законодавства та безпідставно поклав на Національний заповідник «Замки Тернопілля» обов`язок відшкодування шкоди за таке порушення.

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить в задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2023 у справі № 921/578/23 залишити без змін.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, позивач вказує, що діюче законодавство покладає на підприємства, установи, організації і громадян обов`язок, щодо збереження умов місцезростання об`єктів рослинного світу, до якого відносяться і дерева. Факт незаконного видалення 10 (десяти) дерев породи «ясен», «клен», «акація» з діаметром пнів біля шийки кореня від 24 до 68 см., підтверджується комісійним обстеженням

Також, доказом видалення зелених насаджень є пояснююча записка робітника з благоустрою Національного заповідника «Замки Тернопілля» - ОСОБА_1 , в якій останній доповів Генеральному директору Національного заповідника «Замки Тернопілля» - Маціпурі А.В., про ліквідацію (видалення) ним дерев на підконтрольній парку території. ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.153 КУпАП «знищення зелених насаджень (10 - дерев) без належного на те дозволу (ордера на видалення зелених насаджень) на території призамкового парку та на прилеглій до нього території, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Постанова не оскаржувалась, зазначена сума штрафу сплачена добровільно в повному обсязі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 поновлено Національному заповіднику Замки Тернопілля строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2023 у справі №921/578/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного заповідника Замки Тернопілля (вх. суду від 14.11.2023 №01-05/3485/23).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №o. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №o. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

Згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії І-ТР № 001873 від 25.07.2002, Державному історико-архітектурному заповіднику на підставі рішення Збаразької міської ради №195 від 21.03.1997 надано у постійне користування земельну ділянку, площею 51,75га (яка складається з трьох ділянок).

Відповідно до Наказу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області № 16 від 01.03.2023, начальнику відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно - заповідного фонду, лісів та рослинного світу - старшому державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Михайлу ОНИЩУКУ, головним спеціалістам відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно - заповідного фонду, лісів та рослинного світу - державним інспекторам з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Василю ДУДІ та Олександру ВІТРЯКУ здійснити заходи запобігання та виявлення адміністративних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню на території Тернопільського та Кременецького районів у термін з 01.03.2023 по 03.03.2023.

Уповноваженими особами Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, за участі головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства Збаразької міської ради - Коцюруби О.В., заступника директора Національного заповідника «Замки Тернопілля» - Гарбузенка В.М., проведено обстеження території Національного заповідника «Замки Тернопілля» в місті Збараж, за результатами якого 01.03.2021 складено Акт. Даний Акт підписано всіма особами, котрі приймали участь в обстеженні земельної ділянки.

За наслідками обстеження території Національного заповідника «Замки Тернопілля», комісією було встановлено, що на території Національного заповідника «Замки Тернопілля» в м. Збараж біля підпірної стіни в межах призамкового парку виявлено один пень дерева породи ясен, діаметром 68см, а через дорогу, на прилеглій території призамкового парку, на схилі виявлено 9 пнів зрізаних дерев, з яких: 3 породи дерев клена, діаметрами 24см, 30см, 46см та 6 пнів зрізаних дерев породи дерев акація, діаметрами 26см, 24см, 26см, 50см, 26см, 26см. Заміри проведено мірною рулеткою, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 131від 27.10.2021.

В Акті обстеження від 01.03.2023 зазначено, що комісійне обстеження на предмет видалення вищевказаних дерев не проводилось, дозвільні документи не видавались.

До акту долучено фотознімки виявлених порушень.

17.03.2023 Національний заповідник «Замки Тернопілля» звернувся до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області з листом № 585/2-1/1-1-09 (№01-02/01-0128/2) "Щодо сприяння ліквідації аварійних насаджень", в якому повідомив, що за результатами обстеження стану зелених насаджень призамкового парку, що знаходиться на території Збаразького замку XVI-XVII ст., площею більше 5,2 га, фахівцями Заповідника виявлено значну кількість дерев (близько 30), які мають ознаки аварійності, сухостійкості та фаутності, окремі з яких створюють реальні передумови до загрози життю, здоров`ю громадян та їх майну. З питань видалення вказаних дерев Заповідник звертався 24.02.2023 до Збаразької міської ради для прийняття відповідних заходів, однак звернення залишено без відповіді, а інформація про створення відповідної комісії - відсутня. Також у листі зазначено, що звернення до представників міської ради та МКП «Добробут», яке є підприємством по благоустрою Збаразької міської ради, до позитивних результатів не призвели, тому просив залучити відповідних фахівців Інспекції з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області для підтвердження необхідності ліквідації окремих зелених насаджень та попередження небажаних наслідків.

Листом №1/1-1-09-771 від 21.03.2023 Державна екологічна інспекція у Тернопільській області повідомила НЗ «Замки Тернопілля», що проведення обстеження зелених насаджень, які підлягають видаленню на території призамкового парку Збаразького замку не входить до компетенції Інспекції, а процедура видалення зелених насаджень врегульована Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045, яким передбачено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера. Представники Інспекції входять до складу комісії з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості; рекомендовано звернутися до Збаразької міської ради для проведення комісійного обстеження зелених насаджень на території парку.

Відповідно до пояснюючої записки робітника з благоустрою ОСОБА_1 від 23.03.2023, в лютому 2023 року ним здійснювалися заходи по ліквідації аварійних дерев на території Замкового парку, внаслідок чого ним зрізано кілька дерев, що могли завдати шкоди пішохідній доріжці та житловим будинкам, розташованим по АДРЕСА_1 .

Згідно долученого до матеріалів справи наказу № 01-04/07-16к від 09.12.2022, ОСОБА_1 прийнятий на роботу робітником з благоустрою в господарський відділ Національного заповідника «Замки Тернопілля».

23.03.2023 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Вітряком Олександром Володимировичем складено Протокол № 006988 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , робітника по благоустрою Національного заповідника «Замки Тернопілля» за ст.153 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якому зафіксовано суть правопорушення та вказано, що 24.02.2023 ним знищено зелені насадження населених пунктів без належного на те дозволу (ордера на видалення зелених насаджень); самовільно зрізано на території призамкового парку та на прилеглій до нього території десять дерев, що є порушенням п.3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах. Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяно шкоду. Даний протокол ОСОБА_1 підписано без зауважень.

Цього ж дня, 23.03.2023 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Вітряком Олександром Володимировичем винесено постанову № 21 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, якою притягнуто винну ОСОБА_1 як робітника по благоустрою Національного заповідника «Замки Тернопілля» до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн, який останнім сплачено в добровільному порядку, про що свідчить копія квитанції від 24.03.2023.

Розмір шкоди, заподіяної земельним насадженням населених пунктів внаслідок незаконного видалення дерев, завданої несанкціонованим видаленням дерев, розраховано згідно додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 08.04.1999 "Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів" та визначено в розмірі 15200,00грн, (з яких 4 600,00грн за видалення одного дерева породи ясень та 10 600,00 грн за видалення 9-ти дерев породи акації та клену).

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Приписами ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог:

а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій;

б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища;

в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів;

г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення;

д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні;

е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб;

є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до абз. 1 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Частиною 2,4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено перелік порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, за які може наступати відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (абз. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Відповідно до п.п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 №275 (далі Положення) Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, утримання і використання зелених насаджень (п.4 Положення).

Відповідно до п.п.9, 10, 15 ч.2 Розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 44 від 01.03.2023, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства також юридичними особами нерезидентами вимог законодавства про: охорону, утримання та використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення об`єктів рослинного світу; про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання визначених законом повноважень, відповідно до наказу № 16 від 01.03.2023 Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, посадовими особами Інспекції проведено обстеження, за наслідками якого на території Національного заповідника «Замки Тернопілля» в м. Збараж біля підпірної стіни в межах призамкового парку комісією виявлено дев`ять зрізаних дерев, з яких: 1 дерево породи ясеня, діаметром 68 см; на прилеглій території призамкового парку, на схилі - 9 пнів зрізаних дерев, з яких: 3 породи клен, діаметрами 24 см, 30 см, 46 см та 6 пнів зрізаних дерев породи акація, діаметрами 26 см, 24 см, 26 см, 50 см, 26 см, 26 см.

За визначенням, наведеним у статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно ст. 9-1 вказаного Закону, проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів.

Відповідно до наявного у матеріалах справи протоколу № 006988 про адміністративне порушення, дозволу (ордеру на видалення зелених насаджень) не надавалось, зазначений протокол підписаний працівником НЗ «Замки Тернопілля» без зауважень.

Відповідач не надав та в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність дозволу на видалення дерев.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України Про благоустрій населених пунктів підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію.

Згідно з п.7 ч.2 ст.18 Закону України Про благоустрій населених пунктів підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР № 001873 від 25.07.2002, Національний Заповідник «Замки Тернопілля» є постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому зобов`язаний утримувати в належному стані об`єкт благоустрою (їх частини), що перебуває у його власності або користуванні.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

У відповідності до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно з ч. ч. 1, 2 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Зазначені підстави є загальними та необхідними у всіх випадках, якщо інше не обумовлено законом, для стягнення шкоди поза договірними зобов`язаннями.

В силу положень ч. ч. 1-3 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

В даному випадку, за змістом приписів ч. 2 ст. 1166 ЦК України установлена презумпція вини заподіювача шкоди, саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Так, у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Наразі слід зазначити, що важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 912/823/18, від 03.11.2021 у справі № 922/1705/20, від 18.12.2020 у справі № 922/3414/19, від 02.06.2022 у справі № 920/821/18; від 29.09.2023 у справі № 573/1/23 ).

У матеріалах справи відсутні та відповідач не надав доказів щодо дотримання ним встановленої законом процедури видалення дерев на території призамкового парку.

Водночас, відповідно до ч.9,10 Розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області, Інспекція вправі пред`являти претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, розраховувати розмір втрат, звертатися до суду з відповідними позовами; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Розрахунок розміру шкоди проведено відповідачем на підставі додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 8.04.1999 року № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», із змінами внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністр України від 28.12.2001 року № 1789 та від 1.02.2012 року № 111 (а. с. 17).

Згідно зазначеного розрахунку, який математично є правильний, розмір шкоди, заподіяної зеленим насадженням населених пунктів внаслідок незаконного видалення дерев на території Національного заповідника «Землі Тернопілля» в м. Збараж, становить 15 200 гривень.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що внаслідок протиправних дій відповідача заподіяно шкоду зеленим насадженням, вбачається причинний зв`язок між вчиненим правопорушенням та заподіяною шкодою і наявність вини відповідача, що є достатньою правовою підставою для покладання на відповідача обов`язку з відшкодування завданої навколишньому середовищу шкоди.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2023 у справі № 921/578/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції:

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 252, 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного заповідника Замки Тернопілля (вх. суду від 14.11.2023 №01-05/3485/23) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2023 у справі № 921/578/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи № 921/578/23 повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець