У Х В А Л А

15 квітня 2024 року м. Чернігів справа № 927/284/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» про відшкодування судових витрат по справі
за позовом Управління житлово - комунального господарства Чернігівської міської ради (код 03366374) 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 19 ()
до Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» (код 40627275) 14030, м. Чернігів, вул. Захисників України, 17-а, офіс 304 () (юридична адреса) 14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 114-а (фактична адреса)
про стягнення 178 933 грн 33 коп.

за участі представників сторін:

від позивача: Довбенко В.М. (в порядку самопредставництва)

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024, позов Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "УТБ-ІНЖИНІРИНГ" про стягнення 178 933 грн 33 коп. залишено без задоволення.

03.04.2024 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 03.04.2024 відповідача про відшкодування судових витрат, якою він просить стягнути з позивача на свою користь витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 268 500,00 грн.

За змістом ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою від 04.04.2024 заяву від 03.04.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю "УТБ-ІНЖИНІРИНГ" про відшкодування судових витрат прийнято та приєднано до матеріалів справи, призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 15 квітня 2024 року о 09:00.

11.04.2024 від позивача надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 927/284/23.

До початку судового засідання 15.04.2024 від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності. Також відповідач повідомив, що вважає заперечення позивача проти поданої заяви про відшкодування судових витрат необґрунтованими.

В судовому засіданні 15.04.2024 було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За положенням частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Питання розподілу між сторонами судових витрат суд вирішує під час ухвалення рішення і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, частиною першою статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Така норма кореспондується з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи Товариством з обмеженою відповідальністю "УТБ-ІНЖИНІРИНГ" під час розгляду даної справи в судовому засіданні 21.09.2023 було заявлено усне клопотання про стягнення з позивача витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи. Проте ні до закінчення судових дебатів, ні протягом п`яти днів після ухвалення рішення по даній справі доказів на підтвердження розміру витрат на проведення експертизи боржником подано не було.

02.11.2023 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 02.11.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю "УТБ-ІНЖИНІРИНГ" про розподіл судових витрат, якою заявник просив стягнути з Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради 268 500,00 грн витрат, пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 03.11.2023 заяву від 02.11.2023 про розподіл судових витрат було повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "УТБ-ІНЖИНІРИНГ", оскільки в порушення приписів діючого законодавства України заява не містила відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Звертаючись з даною заявою від 03.04.2024 боржник просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради витрат, пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи в сумі 268500,00 грн. До вказаної заяви додано рахунок-фактуру №СФ-27-04-01/2023 від 10.05.2023 на суму 268500,00 грн та платіжну інструкцію №2101 від 23.06.2023 на суму 268500,00 грн.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат, повинен враховувати, що:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15- ц);

- потрібно розрізняти наслідки несвоєчасного подання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру. Так неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Водночас неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанови Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).

Стаття 118 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищенаведене, суд зазначає, що передбачений статтями 124, 129 Господарського процесуально кодексу України порядок подання суду доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, зокрема, витрат на проведення судової експертизи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення Товариством з обмеженою відповідальністю "УТБ-ІНЖИНІРИНГ" не був дотриманий, докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску.

Таким чином, Заяву від 03.04.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» про відшкодування судових витрат суд залишає без розгляду.

Керуючись ст. 118, 119, 127, 129, 233, 234, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву від 03.04.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» про відшкодування судових витрат залишити без розгляду.

Копії цієї ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22.04.2024.

Дата набрання ухвалою законної сили - 15.04.2024.

Суддя А.С.Сидоренко