ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024м. ДніпроСправа № 904/500/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс Компані", 49024, м.Днпро, вул.Корнієнка Василя, б.72,

до фізичної особи-підприємця Новицької Наталі Володимирівни, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про повернення безпідставно отриманих грошових коштів

Представники сторін:

від позивача: Корнєєв Євгеній Володимирович, посвідчення № 1641 від 08.11.2018р., адвокат

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпульс Компані" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Новицької Наталі Володимирівни, в якій просить суд стягнути безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 1 410 754,75грн. та судовий збір в розмірі 21 161,33грн.

Ухвалою суду від 12.02.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. Копія ухвали суду від 12.02.2024р. повернулась до суду з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвалою суду від 21.03.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2024р.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні 18.04.2024р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В період з травня по жовтень 2023р. з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс Компані" було безпідставно перераховано грошові кошти фізичній особі-підприємцю Новицькій Наталі Володимирівни в сумі 1 410 754,75грн. без наявності підтверджуючих первинних і бухгалтерських документів, що підтверджується платіжними інструкціями № 596 від 13.06.2023р. на суму 8 970,00грн., № 613 від 16.06.2023р. на суму 11 980,00грн., № 635 від 03.07.2023р. на суму 7 980,55грн., № 644 від 05.07.2023р. на суму 11 561,10грн., № 651 від 06.07.2023р. на суму 15 980,00грн., № 658 від 07.07.2023р. на суму 13 590,00грн., № 662 від 10.07.2023р. на суму 19 220,00грн., № 671 від 11.07.2023р. на суму 11 779,00грн., № 682 від 12.07.2023р. на суму 8 518,00грн., № 695 від 13.07.2023р. на суму 18 780,00грн., № 704 від 14.07.2023р. на суму 8 829,00грн., № 708 від 17.07.2023р. на суму 12 896,00грн., № 717 від 19.07.2023р. на суму 5 411,00грн.. № 725 від 24.07.2023р. на суму 29 808,00грн., № 735 від 01.08.2023р. на суму 16 501,00грн., № 754 від 02.08.2023р. на суму 14 540,00грн., № 761 від 02.08.2023р. на суму 17 450,000грн., № 768 від 02.08.2023р. на суму 7 402,00грн., № 777 від 03.08.2023р. на суму 12 470,00грн., № 799 від 04.08.2023р. на суму 15 465,00грн., № 811 від 08.08.2023р. на суму 14 760,00грн., № 823 від 08.08.2023р. на суму 10 360,00грн., № 827 від 09.08.2023р. на суму 13 335,00грн., № 844 від 10.08.2023р. на суму 9 615,00грн., № 844 від 10.08.2023р. на суму 9 615,00грн., № 856 від 15.08.2023р., № 879 від 25.08.2023р. на суму 11 300,00грн., № 888 від 25.08.2023р. на суму 14 560,00грн., № 893 від 28.08.2023р. на суму 24 500,00грн., № 923 від 31.08.2023р. на суму 29 870,00грн., № 955 від 04.09.2023р. на суму 16 900,00грн., № 964 від 07.09.2024р. на суму 13 570,00грн., № 987 від 13.09.2023р. на суму 17 190,00грн., № 988 від 13.09.2023р. на суму 13 340,00грн., № 994 від 14.09.2023р. на суму 11 800,00грн., № 1003 від 19.09.2023р. на суму 6 940,00грн., 1021 від 26.09.2023р. на суму 15 570,00грн., № 1039 від 27.09.2023р. на суму 27 690,00грн., № 1054 від 27.09.2023р. на суму 18 850,00грн., № 1064 від 28.09.2023р. на суму 19 840,00грн., № 1081 від 03.10.2023р. на суму 21 530,00грн., № 1082 від 04.10.2023р. на суму 26 430,00грн., № 1102 від 05.10.2023р. на суму 13 860,00грн., № 1119 від 10.10.2023р. на суму 27 540,00грн. та випискою з АТ "Райффайзен Банк" від 21.11.2023р.

28.11.2023р. позивач на адресу відповідача направив лист № 5/11 від 27.11.2023р. щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 1 410 754,75грн. на рахунок позивача з доданими до нього платіжними інструкціями та банківської виписки, який був залишений відповідачем без відповіді.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження наявності чи існування первинних та бухгалтерських документів на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпульс Компані" було перераховано грошові кошти фізичній особі-підприємцю Новицькій Наталі Володимирівни в сумі 1 410 754,75грн.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно за статтею 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази, надані позивачем на підтвердження факту отримання відповідачем безпідставно перерахованих грошових коштів без наявності на то будь-яких первинних та бухгалтерських документів, є достатньо вірогідними.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З врахуванням вищевикладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 1 410 754,75грн.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 21 161,32грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 1212, 1213 Цивільного кодексу України, 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Новицької Наталі Володимирівни, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс Компані", 49024, м.Днпро, вул.Корнієнка Василя, б.72, безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 1 410 754,75грн. та судовий збір у розмірі 21 161,32грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.04.2024

Суддя С.П. Панна