УХВАЛА

м. Київ

24.04.2024Справа № 910/5009/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А., розглянувши

заяву Київського дочірнього підприємства «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ»

про забезпечення позову до його подання

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Київське дочірнє підприємство «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ»

відповідач: Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА»

третя особа: Акціонерне товариство «ПОЛТАВА-БАНК»

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Київське дочірнє підприємство «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» (надалі - заявник) із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, а саме:

- заборонити Акціонерному товариству «ПОЛТАВА-БАНК» вчиняти дії щодо виконання безвідкличних банківських гарантій № 2362 від 18.01.2024 на суму 43 189 200,00 грн та № 2359 від 18.12.2023 (з урахуванням зміни № 1 від 17.01.2024) на суму 1 295 676,00 грн на вимогу Публічного акціонерного товариства УКРНАФТА» до набрання чинності судовим рішенням у справі за позовом Київського дочірнього підприємства «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про визнання недійсним повідомлення про розірвання договору про закупівлю № 13/208-МТР від 17.01.2024 в односторонньому порядку, зобов`язання вчинити певні дії та припинення дій, що порушують права позивача.

У заяві про забезпечення позову заявник вказує, що він буде звертатися до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про визнання недійсним повідомлення про розірвання договору про закупівлю № 13/208-МТР від 17.01.2024 в односторонньому порядку, зобов`язання вчинити певні дії та припинення дій, що порушують права позивача.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком істотне ускладнення поновлення порушених його прав, як суб`єкта підприємницької діяльності на комерційному ринку, оскільки розмір банківської гарантії (44 484 876,00 грн), яку в подальшому має відшкодувати заявник на адресу банківської установи є непомірним з фінансовими можливостями заявника та призведе до його неплатоспроможності, повного зупинення господарської діяльності, а також виконання договору про закупівлю № 13/208-МТР від 17.01.2024 в разі задоволення позову. Крім цього, заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може призвести до імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, враховуючи право гаранта на пред`явлення вимоги до бенефіціара, в зв`язку із виплатою банківської гарантії.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Виходячи з положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Оскільки заявник має намір звертатися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Як зазначає заявник предметом майбутнього позову будуть вимоги про визнання недійсним повідомлення про розірвання договору про закупівлю № 13/208-МТР від 17.01.2024 в односторонньому порядку, зобов`язання вчинити певні дії та припинення дій, що порушують права позивача.

Тобто, фактично з заяви вбачається, що предметом позову буде саме вимога про визнання недійсним повідомлення про розірвання договору про закупівлю № 13/208-МТР від 17.01.2024 в односторонньому порядку, що укладений між заявником - Київським дочірнім підприємством «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» та Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА».

У той же час у заяві про забезпечення позову заявляються вимоги про заборону Акціонерному товариству «ПОЛТАВА-БАНК» вчиняти дії щодо виконання безвідкличних банківських гарантій № 2362 від 18.01.2024 на суму 43 189 200,00 грн та № 2359 від 18.12.2023 (з урахуванням зміни № 1 від 17.01.2024) на суму 1 295 676,00 грн на вимогу Публічного акціонерного товариства УКРНАФТА».

Однак, з поданої заяви не вбачається, що вимоги майбутнього позову будуть стосуватися безвідкличних банківських гарантій № 2362 від 18.01.2024 на суму 43 189 200,00 грн та № 2359 від 18.12.2023 (з урахуванням зміни № 1 від 17.01.2024) на суму 1 295 676,00 грн.

При цьому суд зазначає, що заявником не конкретизовано предмет позову, а саме: які саме дії він просить суд зобов`язати вчинити та/або припинити, що також не дозволяє суду встановити зв`язок між заявленим заходом забезпечення та предметом майбутнього позову.

Отже, в даному випадку заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову щодо виконання банківських гарантій, які не є предметом майбутнього позову.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, не відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, оскільки заявником не доведено наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом майбутніх позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених прав та/або інтересів позивача, за захистом яких він буде звертається до суду.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд на даний час не вбачає, а тому відмовляє в задоволенні такої заяви.

У зв`язку з відмовою в задоволенні заяви, сплачена заявником сума судового збору за її подання покладається на заявника та йому не відшкодовується.

У випадку надання заявником належних, допустимих, достовірних або вірогідних у сукупності доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, останній не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову в загальному порядку.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Київського дочірнього підприємства «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Я.А.Карабань