РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2024Справа № 910/256/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Сервіс Груп"

про стягнення 2931700,99 грн.

за участі представників:

від позивача: Калашник Я.Г.

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дор Сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Сервіс Груп" про стягнення за договором про надання послуг від 25.09.2020 № 77-2Ч основного боргу в розмірі 1893047 грн., інфляційних втрат у розмірі 869380,39 грн., трьох процентів річних у розмірі 169273,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

19.01.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач зауважив на втраті первинних документів, що стосуються правовідносин із позивачем, а тому не має змоги перевірити наявність заборгованості. Також відповідач наголосив, що нарахування штрафних санкцій через складну економічну ситуацію є протизаконним.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що втрата відповідачем документів не впливає на необхідність виконання своїх зобов`язань. До того ж, підписання документів мало місце за рік до оголошення воєнного стану.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.09.2020 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір № 77-2Ч про надання послуг, за умовами пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з влаштування захисних шарів з емульсійно-мінеральних сумішей, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Ціна цього Договору становить 2 500 00 грн., у тому числі ПДВ 416 666,61 грн. (пункт 2.1 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору строк (термін) надання послуг: до 15.11.2020 року.

Відповідно до пункту 5.1 договору оплата наданих послуг проводиться після прийняття їх Замовником. Розрахунки за надані послуги будуть здійснюватися на підставі акту виконаних робіт та довідки (форма №КБ-3, КБ-2в), підписаних уповноваженими представниками сторін.

У пункті 5.3 договору передбачено, що оплата за надані послуги проводиться шляхом перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 60 (шістдесяти) днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін акту наданих послуг примірної форми кб-2 та довідки вартості робіт примірної форми кб-3, але не пізніше 31.12.2020 року.

Із матеріалів справи слідує, що сторонами підписано акт від 13.11.2020 № 1 приймання виконаних будівельних робіт та довідку від 13.11.2020 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати на загальну суму 1 893 047,00 грн.

Таким чином, виходячи з умов пункту 5.3 договору, відповідач мав оплати надані послуги не пізніше 31.12.2020 року.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом установлено, що за фактом надання позивачем послуг за договором сторонами підписано акт від 13.11.2020 № 1 приймання виконаних будівельних робіт та довідку від 13.11.2020 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати на загальну суму 1 893 047,00 грн.

Проте, в установлений договором строк, а саме не пізніше 31.12.2020, відповідач оплату наданих послуг не здійснив.

Щодо зауважень відповідача про втрату ним первинних документів, що стосуються правовідносин із позивачем, унаслідок переміщення майна та загрози життю й здоров`ю працівників відповідача через введення воєнного стану, суд зауважує наступне.

Як убачається з акту від 13.11.2020 № 1 приймання виконаних будівельних робіт та довідки від 13.11.2020 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, останні містять підписи та відбиток печатки відповідача, та є належними первинним документами.

При цьому, втрата відповідачем своїх примірників первинних документів не є підставою для невиконання відповідного грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, оскільки сума боргу відповідача становить 1 893 047,00 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у відповідній частині підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Оскільки за положеннями пункту 5.3 договору відповідач мав оплати надані послуги не пізніше 31.12.2020, прострочення з виконання відповідного грошового зобов`язання виникає з 01.01.2021 року.

За арифметичним перерахунком суду, здійсненим у межах визначеного позивачем кінцевого періоду, із відповідача підлягають стягненню нараховані за період з 01.01.2021 до 27.11.2023 три проценти річних у сумі 165084,07 грн. та нараховані за період січень-жовтень 2023 року інфляційні втрати в сумі 844740,30 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор Сервіс" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Сервіс Груп" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 9, пр. 6; ідентифікаційний код 40816487) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор Сервіс" (01021, м. Київ, вул. Мечникова, 2, офіс 23; ідентифікаційний код 43089 (один мільйон вісімсот дев`яносто три тисячі сорок сім) грн. основного боргу, 844740 (вісімсот сорок чотири тисячі сімсот сорок) грн. 30 коп. інфляційних втрат, 165084 (сто шістдесят п`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 07 коп. трьох процентів річних, 43543 (сорок три тисячі п`ятсот сорок три) грн. 07 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 22.04.2024 року.

Суддя К.В. Полякова