ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"15" квітня 2024 р. Справа №914/2844/23
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,
Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,
в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» від 02 квітня 2024 року
про ухвалення додаткової постанови
у справі №914/2844/23
за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів
до відповідача Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ), м. Київ
про стягнення 1 755,32 грн
25 вересня 2023 року Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) про стягнення 1 755,32 грн заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2023 року у справі №914/2844/23 позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 1 755,32 грн заборгованості, 2 684 грн судового збору та 2 600 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28 березня 2024 року у справі №914/2844/23, винесеною в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, рішення Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2023 року у справі №914/2844/23 залишено без змін, а апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) без задоволення.

02 квітня 2024 року від позивача Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови про стягнення з відповідача на користь позивача 5 200 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року розгляд заяви Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про ухвалення додаткової постанови у справі №914/2844/23 призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

04 квітня 2024 року від Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) до суду надійшли заперечення на клопотання (заяву) позивача.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про ухвалення додаткової постанови про стягнення з відповідача на користь позивача 5 200 грн., колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне:

Згідно з ч.1 ст.281 ГПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

В силу положень ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Слід зазначити, що розгляд справи здійснювався апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч.10 ст.270 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, у зв`язку з розглядом справи в Західному апеляційному господарському суді, становить 5 200 грн.

До відзиву на апеляційну скаргу позивач, серед іншого, долучив ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС від 25 січня 2024 року, що підтверджує повноваження адвоката Левицької Ірини Володимирівни на представлення інтересів ПрАТ «Львівобленерго» у Західному апеляційному господарському суді та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000860. Також до відзиву на апеляційну скаргу позивач долучив: договір про надання правничої допомоги №24/1-7 від 19 січня 2024 року; рахунок на оплату №24/007 від 19 січня 2024 року на суму 5 200 грн; платіжну інструкцію в національній валюті №1329 від 23 січня 2024 року на суму 5 200 грн.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000860 від 22 січня 2018 року, а також докази надіслання клопотання та долучених до нього доказів відповідачу у справі.

Відповідно до п.1.1 договору про надання правничої допомоги №24/1-7 від 19 січня 2024 року, укладеного між АО «Юріс Консультус» та ПрАТ «Львівобленерго» Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання забезпечувати представництво клієнта у суді та надавати інші види правничої допомоги, а клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання доручень клієнта.

У п.1.2 Договору вказано інформацію про справу, а саме: за позовом ПрАТ «Львівобленерго» до КЕЧ м. Києва про стягнення 1 755,32 грн, Західний апеляційний господарський суд.

Згідно з п.4.1 Договору вартість правничої допомоги становить: авансова оплата 5 200 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

У запереченнях на клопотання (заяву) відповідач, зокрема зазначає: що у долученому позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, договорі про надання правничої допомоги №24/1-7 від 19 січня 2024 року, укладеному між АО «Юріс Консультус» та ПрАТ «Львівобленерго», не зазначено номер справи (№914/2844/23); що договір та платіжна інструкція датовані ще задовго до відкриття апеляційного провадження (13 лютого 2024 року); що платіжна інструкція не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, оскільки не містить підписів платника і надавача платіжних послуг, а також не містить посилання на договір. Також відповідач зазначає про те, що позивачем не подано детального опису послуг та акту прийому-передачі наданих послуг. Крім цього, відповідач наголошує, що заявлена позивачем сума витрат є неспівмірною з предметом позову, складністю справи, з обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим на надання таких послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Слід зазначити, що предметом спору у цій справі було стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в сумі 1 755,32 грн; справа розглядалася апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто без проведення судового засідання.

Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься відзив на апеляційну скаргу, складений представником ПрАТ «Львівобленерго» - адвокатом Іриною Левицькою на 10-ти аркушах. Разом з тим, відзив на апеляційну скаргу є відмінним від самої позовної заяви, оскільки побудований на спростуваннях доводів апеляційної скарги відповідача.

Одночасно, судом враховано, що відповідач є одним із суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах України, фінансується з Державного бюджету України та проводить свою діяльність з урахуванням дії правового режиму воєнного стану в Україні.

Так, здійснивши порівняльний аналіз заявленої до стягнення суми судових витрат, понесених позивачем за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (5 200 грн) із кількістю та вартістю послуг, які надані позивачу його представником (складення відзиву на апеляційну скаргу), з огляду на предмет позову (стягнення 1 755,32 грн), а також враховуючи, що справа розглядалася в суді апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін, апеляційний господарський суд, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, дійшов висновку про обмеження розміру витрат позивача на професійну правову допомогу, з огляду на їх розумну необхідність, а відтак, часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача на користь позивача 1 300 грн. у відшкодування витрат на послуги професійної правничої допомоги під час розгляду справи апеляційним судом, а саме: за складення відзиву на апеляційну скаргу.

Щодо інших доводів відповідача (а саме: щодо відсутності детального опису робіт та акту прийому-передачі виконаних адвокатом робіт), колегія суддів такі відхиляє, оскільки судом встановлено, що адвокатом лише складено відзив на апеляційну скаргу, докази виконання адвокатом будь-яких інших робіт у матеріалах справи відсутні. Разом з тим, умовами договору про надання правничої допомоги №24/1-7 від 19 січня 2024 року, укладеного між АО «Юріс Консультус» та ПрАТ «Львівобленерго», не передбачено обов`язку щодо складення сторонами акту виконаних робіт. Поряд з тим, у вказаному договорі сторони визначили фіксовану вартість послуг та така не змінилася після надання адвокатом послуг.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України), у зв`язку з чим, відхиляються доводи відповідача про будь-які неточності платіжного документа, долученого позивачем на підтвердження оплати правничої допомоги. Поряд з тим, у платіжній інструкції від 23 січня 2024 року міститься посилання на рахунок на оплату, а у останньому міститься посилання на договір про надання правничої допомоги №24/1-7 від 19 січня 2024 року.

Також колегія суддів відхиляє посилання відповідача на відсутність посилання у договорі про надання правничої допомоги №24/1-7 від 19 січня 2024 року на номер справи (№914/2844/23), оскільки, у п.1.2 вказаного договору зазначено попередню інформацію у справі, а саме: за позовом ПрАТ «Львівобленерго» до КЕЧ м. Києва про стягнення 1 755,32 грн, Західний апеляційний господарський суд, що дає можливість суду встановити, що правнича допомога надана ПрАТ «Львівобленерго» адвокатом Адвокатського об`єднання «Юріс Консультус» саме у цій справі. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначалось вище, постановою Західного апеляційного господарського суду від 28 березня 2024 року у справі №914/2844/23, винесеною в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, рішення Господарського суду Львівської області від 20 грудня 2023 року у справі №914/2844/23 про задоволення позову залишено без змін, а апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) без задоволення.

Відтак, враховуючи положення ст.129 ГПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1 300 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи Західним апеляційним господарським судом.

Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 244, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про ухвалення додаткової постанови та стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) (04176, м. Київ, вул. Електриків, 33; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3; ) 1 300 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи №914/2844/23 Західним апеляційним господарським судом.

У задоволенні решти вимог заяви Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» відмовити.

На виконання додаткової постанови видати наказ.

Матеріали справи №914/2844/23 повернути до Господарського суду Львівської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.