ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 917/16/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

секретаря судового засідання - Денисевича А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 (колегія суддів: Білоусова Я. О., Пуль О. А., Тарасова І. В.) у справі

за позовом керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, - Решетилівської міської ради Полтавської області до Селянського (фермерського) господарства "С.Г.М." про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди та повернення земельної ділянки,

за участю представників:

Офісу Генерального прокурора - Колодяжна А. В.,

відповідача - Стасовський М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2023 року керівник Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, - Решетилівської міської ради Полтавської області (далі - Міськрада) звернувся до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства "С.Г.М." (далі - СФГ), у якому просив:

- розірвати договір оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006, укладений між Решетилівською районною державною адміністрацією Полтавської області (далі - РДА) та СФГ, щодо земельної ділянки лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:001:0002 площею 4,20 га (наразі - :00:003:0083 площею 4,20); :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га, дата державної реєстрації права (номер запису про інше речове право: 41761268);

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - реєстр) державну реєстрацію права оренди СФГ на земельну ділянку лісового фонду з кадастровим номером :00:001:0001 площею 495,803 га, розташовану за межами села Шилівка Решетилівського району Полтавської області (наразі територія Решетилівської ОТГ Полтавського району Полтавської області), зареєстровану у реєстрі на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни від 29.04.2021, індексний номер 57932333;

- припинити право оренди СФГ;

- зобов`язати СФГ повернути орендовану земельну ділянку лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається із земельних ділянок із зазначеними вище кадастровими номерами.

2. На обґрунтування позовних вимог прокурор послався на порушення відповідачем статей 526, 611, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 6, 13, 25, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", статей 2, 41, 64, 67, 69 Лісового кодексу України (далі - ЛК України), статті 35 Закону України "Про охорону та використання земель" та невиконання умов договору оренди.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 20.02.2006 Решетилівська районна державна адміністрація видала розпорядження № 81 про затвердження технічної документацію щодо посвідчення права користування земельною ділянкою лісового фонду та передання в оренду СФГ земельної ділянки лісового фонду загальною площею 629 га із земель запасу терміном на 25 років на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області. Ця земельна ділянка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:001:0002 площею 4,20 га; :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га.

4. Згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га, :00:006:0001 площею 68,80 га та :00:006:0002 площею 60,20 га є комунальною власністю територіальної громади в особі Міськради та перебувають у користуванні СФГ на підставі зазначеного вище договору оренди. Земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0002 площею 4,20 га та :00:003:0083 площею 4,20 га відповідають за площею, конфігурацією та координатами розміщення і є однією й тією ж земельною ділянкою. Земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0083 площею 4,20 га також є комунальною власністю територіальної громади в особі Міськради.

5. 24.03.2006 Решетилівська районна державна адміністрація Полтавської області як орендодавець і СФГ як орендар уклали договір оренди земельної ділянки лісового фонду, згідно з пунктом 2 якого в оренду для ведення лісового господарства строком на 25 років передана земельна ділянка загальною площею 629 гектарів, зайнята лісовими насадженнями. Цільове призначення земельної ділянки - землі лісового фонду.

6. Договір припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором (пункт 38).

7. 26.04.2008 ці сторони уклали додаткову угоду до названого вище договору, згідно з пунктом 31 якої орендар зобов`язався: приступати до використання земельної ділянки у строки, встановлені договором; виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей земельної ділянки, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; постійно вести роботу, направлену на збереження об`єкта оренди та на протипожежну безпеку; своєчасно вносити плату за використання земельної ділянки; не порушувати прав інших лісокористувачів.

8. Управління лісового та мисливського господарства у Полтавській області за клопотанням СФГ погодило реалізацію через Державне підприємство "Новосанжарське лісове господарство" (далі - ДП "Новосанжарське лісове господарство") бланку лісорубного квитка для проведення у 2021 році рубок формування та оздоровлення лісів в орендних лісах СФГ, а саме: 1 комплекту бланку лісорубного квитка для проведення санітарно-вибіркових рубок у кварталі 1, виділ 19 на площі 11,8 га, кварталі 4, виділ 5 на площі 12,8 га, кварталі 4, виділ 7 на площі 14,0 га та кварталі 4, виділ 11 на площі 8,1 га. Зазначило, що реалізацію лісорубного квитка провести за умов наявності матеріалів відведення, включаючи матеріально-грошову оцінку лісосік та розрахунок рентної плати за заготовлену деревину.

9. 02.02.2021 СФГ виданий лісорубний квиток серії ПО ЛРК № 005407 на підставі плану санітарно-оздоровчих заходів на 2021 рік, строк закінчення заготівлі до 31.12.2021, строк закінчення вивезення 31.03.2022.

10. Під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні від 16.04.2021 № 0000013 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 Кримінального кодексу України (далі - КК України), прокурор виявив порушення вимог земельного, лісового та податкового законодавства при використанні земельної ділянки комунальної форми власності. Так, протягом 2020 - 2021 років ДП "Новосанжарське лісове господарство" реалізовано лісорубні квитки СФГ за № 003354 з метою прохідної рубки на площах 2,6 га та на площі 5 га (2020 рік) та № 005407 з метою санітарної вибіркової рубки на площах 11,8 га, 12,8 га, 14 га та 8,1 га (2021 рік). Земельні ділянки, на яких знаходяться ці лісові насадження, є землями запасу комунальної власності (кадастровий номер :00:001:0001) з цільовим призначенням: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг площею 495,803 га.

11. 25.05.2021 за участю спеціалістів Державної екологічної інспекції Харківської області проведений огляд лісової ділянки площею 14 га квартал 4 виділ 7 і виявлено пні 1363 сухостійних та 1518 сироростучих дерев без клеймування біля шийки кореня та встановлено факт незаконної порубки деревини, про що складена відомість переліку пнів зрубаних дерев.

12. 28.05.2021 за участю спеціалістів Управління лісового та мисливського господарства у Полтавській області та ДП "Новосанжарське лісове господарство" проведений огляд двох лісових ділянок, а саме: кварталу 1 виділ 19 площею 11,8 га та кварталу 4 виділ 5 площею 12,8 га та встановлений факт незаконної порубки, складені відомості переліку пнів зрубаних дерев (у кварталі 4 виділ 5 площею 12,8 га - 2 пня сосни без клейміння, у кварталі 1 виділ 19 площею 11,8 га - пні 211 сухостійних та 482 сироростучих дерев без клейміння).

13. Державна екологічна інспекція у Харківській області визначила розмір шкоди у загальній сумі 18 105 990,67 грн. У висновку судової економічної експертизи від 23.06.2021 № СЕ-19/117-21/7321 - ЕК, проведеної у кримінальному провадженні № 0000013, також визначений розмір шкоди.

14. Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 10.12.2021 № 16265/36516-36517, зробленої також у межах кримінального провадження № 0000013, зазначено, що внаслідок незаконної порубки дерев у лісонасадженнях СФГ кварталу 1 виділ 19, кварталу 4 виділ 7 відбулося погіршення захисних, ґрунтозахисних, водоохоронних та екологічних властивостей лісу, локально виникли труднощі щодо лісовідновлення на вищевказаній території, які вимагають додаткових матеріальних затрат та людських ресурсів і часу на вказане лісовідновлення, значне розрідження лісових насаджень негативно впливає на якість атмосферного повітря та інші насадження цієї території та може згодом призвести до прискорення ерозії ґрунтів і вивітрювання верхнього шару ґрунту. Унаслідок порубки 2 дерев у кварталі 4 виділ 5 СФГ екологічна шкода відсутня. З екологічної точки зору унаслідок незаконної порубки дерев, що мала місце у кварталі 1 виділ 19, кварталі 4 виділ 7, СФГ довкіллю завдано істотну шкоду. З екологічної точки зору унаслідок незаконної порубки дерев, що мала місце у кварталі 4 виділ 5 СФГ, результатом якої є незначні локальні зміни в екосистемі ділянки, довкіллю істотна шкода не була завдана.

15. 27.10.2022 прокурор звернувся до Решетилівського міського голови з листом про вжиття заходів щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного з СФГ, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та її повернення, у відповідь на який Міськрада, яка є власником земельних ділянок комунальної власності, у листі від 07.11.2022 просила здійснити представництво в суді законних її інтересів та звернутися до суду з позовом у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору. Листом від 16.12.2022 прокурор повідомив міського голову про підготовку позовної заяви для звернення його до суду.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

16. 30.08.2023 Господарський суд Полтавської області ухвалив рішення про задоволення позову. Мотивував його неналежним виконанням СФГ своїх договірних зобов`язань і порушенням вимог чинного законодавства, що полягало у використанні земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам. Ухвалюючи таке рішення, суд поклав в основу інформацію, здобуту у межах кримінального провадження № 0000013, розпочатого 16.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 КК України. Послався на висновки судової економічної експертизи від 23.06.2021 № СЕ-19/117-21/7321 - ЕК, в якому визначений розмір шкоди, та судової інженерно-екологічної експертизи від 10.12.2021 № 16265/36516-36517, які проводилися у межах названого вище кримінального провадження, а також інформацію Державної податкової служби України від 14.06.2022 щодо фактів порушення СФГ положень Податкового кодексу України стосовно подання податкової звітності та сплати рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів.

17. 08.02.2024 Східний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цього рішення та ухвалив нове - про відмову у позові. Оскільки кримінальне провадження № 0000013 порушено не відносно відповідача, а щодо наявності у діях посадових осіб ДП "Новосанжарське лісове господарство" ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 КК України, то суд апеляційної інстанції спростував посилання місцевого господарського суду на інформацію, здобуту у межах цього кримінального провадження. До того ж апеляційний господарський суд визнав неналежними доказами висновки судової економічної експертизи від 23.06.2021 № СЕ-19/117-21/7321 - ЕК та інженерно-екологічної експертизи від 10.12.2021 № 16265/36516-36517, які зроблені у межах кримінального провадження від 16.04.2021 № 0000013, а також лист Державної екологічної інспекції у Харківській області від 08.06.2021 № 2664-06-08 про розмір шкоди на тій підставі, що матеріали кримінального провадження не можуть бути належним доказом протиправності дій відповідача, позаяк відсутній обвинувальний акт або вирок суду у цьому провадженні, вина відповідача не встановлена. Крім того, зазначив, що у справі відсутні документи, які були предметом дослідження експертів та на підставі яких були зроблені висновки про наявність екологічної та економічної шкоди, спричиненої незаконною вирубкою дерев, а також протоколи огляду місця події від 25 та від 28.05.2021 з додатками. До того ж прокурор не навів норм права або умов договору, згідно з якими несплата відповідачем рентної плати є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки лісового фонду.

Короткий зміст касаційної скарги

18. Заступник керівника Харківської обласної прокуратури у касаційній скарзі просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

19. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки скаржник наполягає на ухваленні оскаржуваної постанови без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування статей 13, 25 Закону України "Про оренду землі", статті 35 Закону України "Про охорону земель", викладених у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 473/4413/17, від 12.12.2019 у справі № 904/1054/19, від 22.01.2020 у справі № 468/1498/17-ц та від 24.07.2019 у справі № 235/7381/16-ц, а також статей 73-79, 86, 98, 104 ГПК України, викладених у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 910/11621/16, від 04.12.2019 у справі № 917/1487/18, від 25.03.2019 у справі № 904/2050/18, від 05.12.2018 у справі № 916/270/18, від 21.05.2018 у справі № 904/6803/17, від 12.02.2020 у справі № 910/21067/17, від 10.07.2019 у справі № 686/23256/16-у, від 25.03.2021 у справі № 752/21411/17, від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18, від 17.10.2019 у справі № 678/364/15-ц, від 05.02.2020 у справі № 461/3675/17, від 10.03.2020 у справі № 9901/740/18, від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18, від 14.12.2018 у справі № 914/809/18, від 28.01.2020 у справі № 910/6981/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 15.04.2021 у справі № 759/15556/18, від 05.02.2020 та від 27.01.2021 у справі № 461/3675/17. Вважає помилковими висновки апеляційного господарського суду, який не прийняв як докази, підтверджуючі вину СФГ, висновки названих вище експертиз, оскільки наполягає на тому, що вони одержані з дотриманням вимог законодавства та входять у предмет доказування.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

20. СФГ у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, посилаючись, зокрема, на неподібність правовідносин у постановах, висновки в яких, на думку скаржника, не враховані апеляційним господарським судом під час апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду. Відповідач наполягає на тому, що долученими висновками судових експертиз не доведено факту порушень вимог лісового законодавства саме СФГ, яке, до того ж, не є стороною у кримінальному провадженні № 0000013 і позбавлене можливості оскаржувати допустимість того чи іншого доказу, дії органів досудового розслідування.

Позиція Верховного Суду

Щодо вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання її повернути

21. Як зазначено раніше, на обґрунтування позовних вимог прокурор послався на невиконання відповідачем умов договору оренди, зокрема пункту 31 додаткової угоди від 26.04.2008 до договору оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006.

22. Істотне порушення цих умов прокурор обґрунтував незаконною порубкою СФГ сухостійних та сироростучих дерев до ступеня припинення росту на переданій йому у користування земельній ділянці лісового фонду.

23. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із постановою суду апеляційної інстанції про відмову у позові, яка мотивована не доведенням прокурором обставин порушення СФГ цих умов, оскільки кримінальне провадження, докази з якого покладені судом першої інстанції в основу судового рішення, порушено не відносно відповідача, а посадових осіб ДП "Новосанжарське лісове господарство", яке здійснило порубку дерев на території земельних ділянок, орендованих СФГ у Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області.

24. Отже, на вирішення перед судом поставлено питання наявності або відсутності підстав для розірвання між сторонами договірних відносин і повернення орендодавцеві земельної ділянки, оскільки, як стверджує прокурор, орендар допустив істотні порушення умов договору унаслідок незаконної порубки дерев на орендованих земельних ділянках.

25. Під час розслідування названого вище кримінального провадження призначалися експертизи, зазначені у пунктах 13, 14 цієї постанови, за наслідком проведення яких експерти визначили розмір шкоди, спричиненої вирубкою дерев, та негативні наслідки впливу на довкілля.

26. Як зазначалося раніше, місцевий господарський суд задовольнив цей позов, установивши, що орендар допустив порушення вимог ЗК України, ЛК України, Податкового кодексу України щодо дотримання вимог спеціального використання лісових ресурсів на орендованій лісовій ділянці, і умов договору оренди землі унаслідок її використання способами, які суперечать екологічним вимогам, тоді як апеляційний господарський суд, посилаючись на відсутність вироку стосовно посадових осіб СФГ, дійшов протилежних висновків і відмовив у його задоволенні на тій підставі, що докази, зібрані у кримінальному провадженні, не можуть бути належним доказом протиправності дій відповідача.

27. Суд першої інстанції встановив, що доказами на підтвердження обставин порушення відповідачем договірних умов, серед іншого, є матеріали кримінального провадження № 0000013 і висновки судової економічної та інженерно-екологічної експертиз № СЕ-19/117-21/7321 - ЕК від 23.06.2021 та від 10.12.2021 № 16265/36516-36517 відповідно, зроблені у його межах тощо.

28. Натомість апеляційний господарський суд зазначив, що вони носять лише інформаційний характер, оскільки кримінальне провадження порушено не відносно відповідача, а щодо наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем), у діях посадових осіб ДП "Новосанжарське лісове господарство", і до матеріалів справи не додано обвинувального акта або вироку суду, ухваленого за наслідками розслідування цього кримінального провадження. Тому вони не є доказами на підтвердження вини саме СФГ у вирубці дерев на орендованих ним земельних ділянках відповідно, вина посадових осіб відповідача не встановлена.

29. Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі наполягає на тому, що апеляційний господарський суд помилково дійшов таких висновків, оскільки не дослідив усіх зібраних у справі доказів, і висновок цього суду про відсутність доказів на підтвердження вини відповідача і порушені ним умов договору оренди також є помилковим. Скаржник наполягає на тому, що суд апеляційної інстанції встановив факт відсутності вини відповідача на тій підставі, що немає вироку за наслідком розслідування кримінального провадження, тоді як не врахував, що наявні у справі докази, у тому числі висновки експертиз, є належними, достовірними та допустимими доказами.

30. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

31. Предмет доказування під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій складають факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Господарський суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами матеріального права, які повинні бути застосовані у такому випадку (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 910/11621/16, від 04.12.2019 у справі № 917/1487/18, від 25.03.2019 у справі № 904/2050/18, від 05.12.2018 у справі № 916/270/18, від 21.05.2018 у справі № 904/6803/17).

32. Як убачається зі змісту оскарженої постанови, суд апеляційної не надав оцінку всім зібраним у справі доказам у цілому, в тому числі тим, на які посилається скаржник у касаційній скарзі (сторінка 13), тоді як обґрунтування скаржника в цій частині фактично стосується необхідності надання оцінки цим доказам, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України.

33. Відповідно до частини другої статті 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

34. Водночас, слід звернути увагу на те, що недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону і, відповідно, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі №916/1168/17 та від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19).

35. Предметом доказування у цій справі є обставини, зокрема, щодо вирубки дерев на орендованих відповідачем земельних ділянках та наявності його вини з метою визначення наявності чи відсутності істотних порушень ним умов договору оренди. Тому законне рішення у цій справі може бути ухвалене лише за наслідком дослідження та оцінки усіх наявних у справі доказів у цілому, що знаходиться поза межами повноважень касаційної інстанції. Відповідно без дослідження й оцінки усіх доказів у справі висновки апеляційного господарського суду про відсутність істотних порушень СФГ умов договору, наслідком чого є відмова у задоволенні позовних вимог про його розірвання і повернення земельних ділянок, є передчасними.

36. Окремо слід звернути увагу на те, що відмова апеляційного господарського суду в наданні оцінки доказам, зібраним у межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013), є помилковою. Адже відповідно до викладеної у постанові від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 Великої Палати Верховного Суду, правової позиції: "чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 461/3675/17). Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи" (пункт 105). Такий же висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 07.02.2024 у справі № 904/4267/22 (пункт 7.32).

Щодо вимог про скасування державної реєстрації права оренди та припинення права оренди

37. Колегія суддів також не може погодитися з мотивуванням суду апеляційної інстанції про відмову у позовних вимогах про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та припинення права оренди з огляду на таке.

38. Велика Палата Верховного Суду неодноразово формулювала висновки про те, що функцією державної реєстрації права є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Подібні висновки наведені, зокрема, у постановах від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункт 96), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 48). Отже, фактичне володіння нерухомим майном здійснюється шляхом оголошення в реєстрі права на нерухоме майно. Володіння, оголошення (як і будь-який факт) не можуть бути скасовані. Тому вимога скасувати державну реєстрацію права не відповідає належному способу захисту. Подібні висновки, але щодо скасування права власності, сформульовані у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 904/7803/21 (пункт 6.44).

39. У цій справі прокурор сформулював позовні вимоги в цій частині як вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди і припинення права оренди. Ці вимоги не відповідають належному способу захисту прав та інтересів.

40. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76).

41. Тому суд апеляційної інстанції дійшов по суті правильних висновків про відмову у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди та припинення права оренди, але з інших підстав. Суду належало відмовити у задоволенні цих вимог з підстав неефективності обраного способу захисту.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

42. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

43. За змістом пунктів 1 та 4 частини третьої статті 310 цього ж Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).

44. Згідно зі статтею 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Судові витрати

45. Відповідно до підпунктів "б", "в" пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції повинен бути зазначений новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

46. Згідно із частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

47. Оскільки оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа направляється на новий розгляд до апеляційного господарського суду, то розподіл судових витрат у справі, в тому числі й сплачених за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 240, 300, 308, 310, 311, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 917/16/23 щодо відмови у позовних вимогах про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку скасувати. Справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

3. У частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди та припинення права оренди змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, резолютивну частину залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач