ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 року м.Дніпро Справа № 908/1635/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №908/1635/22 (суддя Корсун В.Л.)

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Елком

до відповідача: акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція

про стягнення 1 837 754, 59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.01.23 у справі № 908/1635/22 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЕЛКОМ (далі ТОВ НВП ЕЛКОМ) до державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (надалі ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП ЗАЕС) задоволено повністю. Вирішено стягнути з державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на користь товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЕЛКОМ 1 566 150,00 грн основного боргу, 22 526,82 грн 3 % річних, 249 077,77 грн. інфляційних втрат, 27 566,34 грн. судового збору та 2 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

27.02.23 Господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 10.01.23 у справі № 908/1635/22.

07.02.24 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд надійшла заява за вих. від 07.02.24 № 71333965/26, в якій представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить суд замінити сторону виконавчого провадження № 71333965, а саме боржника державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ) на його правонаступника акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 у справі №908/1635/22 заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вих. від 07.02.24 № 71333965/26 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 908/1635/22 задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні № 71333965 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 27.02.23 № 908/1635/22, а саме: боржника - Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом () в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція () його правонаступником Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом () в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (код ЄДРПОУ ВП 19355964).

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд, виходив з того, що

Частиною 1 статті 1 Закону України Про акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом визначено, що утворення товариства здійснюється шляхом перетворення Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (код згідно з ) (далі - НАЕК Енергоатом) за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України Про Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків НАЕК Енергоатом із дня державної реєстрації товариства. НАЕК Енергоатом припиняється одночасно із державною реєстрацією товариства.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування вбачається, що за ідентифікаційним номером 24584661 припинено юридичну особу - Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом та зареєстровано за цим номером Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, яке є правонаступником Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом.

Крім того, відповідно до постанови КМУ від 29.12.23 № 1420 відокремлені підрозділи державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом із дня державної реєстрації акціонерного товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з ухвалою суду, акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Відповідно до ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України є загальною нормою права, в якій, зокрема, зазначений перелік осіб, які можуть подати заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Проте, Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, в якому не тільки зазначено коло осіб, які можуть подати заяву про заміну сторони, но і прописаний порядок звернення виконавця до суду з відповідною заявою.

Отже, виконавець, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, тільки за заявою сторони.

Стягувач (ТОВ «НВП «ЕЛКОМ») до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з відповідною заявою не звертався (доказів такого звернення Шевченківським ВДВС до суду разом із заявою не надано).

В той же час, у матеріалах виконавчого провадження № 71333965 відсутні заяви сторін виконавчого провадження про заміну вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Посилання державного виконавця у поданій ним заяві на інформаційне повідомлення АТ «НАЕК «Енергоатом» від 18.01.2024 № 01-407/10-вих є необґрунтованим, оскільки:

a) останнє подане не в межах виконавчого провадження № 71333965 (яке відкрите з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/1635/22 від 27.02.2023);

b) в інформаційному повідомленні АТ «НАЕК «Енергоатом» не просить державного виконавця звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження;

c) інформаційне повідомлення носить інформаційний характер щодо порядку дій в разі припинення юридичної особи боржника.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить, відмовити у задоволенні апеляційної скарги акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 у справі №908/1635/22.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Іванов О.Г., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2024 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали, а саме надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору у сумі 2 422, 40 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2024 у справі №908/1635/22.

20.03.2024 до канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 у справі №908/1635/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 22.04.2024 об 10:00 год.

22.04.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Постановою від 21.03.23 відкрите виконавче провадження №71333965 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 27.02.23 №908/1635/22.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляціної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлння обставин того, що 27.02.23 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 10.01.23 у справі № 908/1635/22 Господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ, з виконання якого, постановою від 21.03.23 відкрите виконавче провадження №71333965 і 07.02.24р. за вих. від 07.02.24 № 71333965/26 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд надійшла заява Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження № 71333965, а саме боржника державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ) на його правонаступника акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ).

Колегія суддів констатує, що Боржником у наказі про примусове виконання судового рішення від 27.02.2023 у справі № 908/1635/22 визначене державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ).

Апелянтом не оспорюється та обставина, що 11.01.2024 відбулася державна реєстрація припинення державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код згідно з ), номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - № 251000221.

В той же час, 11.01.2024 відбулася державна реєстрація правонаступника ДП «НАЕК «Енергоатом» - акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та його філій (відокремлених підрозділів), що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів констатує, що юридична адреса акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) збігається з юридичною адресою, яка була у ДП «НАЕК «Енергоатом» - акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Відповідно до статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини першої статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження».

За змістом статей 1, 5 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до п.п. 12, 13 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Аналогічні положення містяться у Законі України Про виконавче провадження (ч. 5 ст. 15 Закону), а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та ст.ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України не містять вичерпного переліку підстав заміни сторони, зокрема, і на стадії виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

В аспекті зазначеного, колегія суддів апеляційного господарського суду, вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Відповідні доводи апеляційної скарги, в частині того, що : « … АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП ЗАЕС» вважає, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 по справі № 908/1635/22 постановлена на підставі неправильного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.01.2023 у справі №908/1635/22 …

… Закон України «Про виконавче провадження» є законом спеціальної дії, в якому чітко окреслено коло осіб, які мають особливий статус та зазначені права, обов`язки та порядок дій державного виконавця в рамках примусового виконання виконавчого документу.

Державним виконавцем заява про заміну сторони у виконавчому провадженню подана з порушенням порядку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним Законом, що регулює права, обов`язки та порядок дій державного виконавця в ході примусового виконання виконавчого документу.

Відповідно до теорії права, пріоритет спеціального закону перед загальним існує у силу внутрішньої структури права, за якої зворотний пріоритет унеможливив би застосування спеціальних норм.

Закони та кодекси мають рівну юридичну силу, але співвідношення між ними формується на логіко-структурних засадах, одним з яких є співвідношення загальних (що мають універсальні властивості, заповнюють усі прогалини в праві) та спеціальних норм (що запроваджують інакше, ніж універсальне, а саме специфічне регулювання для певних сфер економічного життя).

Таким чином, встановлення обсягу спеціальних норм, поширювальне чи обмежувальне тлумачення їх особливості потребує врахування призначення спеціального закону.

Отже, постановляючи ухвалу, суд повинен був врахувати особливості застосування спеціальних норм по відношенню до загальних норм права.

В оскаржуваній ухвалі суд посилається на п. 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, який є підзаконним актом, згідно з яким, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Абзацом 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 334 ГПК України, у разі…

… Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України є загальною нормою права, в якій, зокрема, зазначений перелік осіб, які можуть подати заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Проте, Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, в якому не тільки зазначено коло осіб, які можуть подати заяву про заміну сторони, но і прописаний порядок звернення виконавця до суду з відповідною заявою.

Отже, виконавець, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, тільки за заявою сторони.

Стягувач (ТОВ «НВП «ЕЛКОМ») до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з відповідною заявою не звертався (доказів такого звернення Шевченківським ВДВС до суду разом із заявою не надано).

В той же час, у матеріалах виконавчого провадження № 71333965 відсутні заяви сторін виконавчого провадження про заміну вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Посилання державного виконавця у поданій ним заяві на інформаційне повідомлення АТ «НАЕК «Енергоатом» від 18.01.2024 № 01-407/10-вих є необґрунтованим, оскільки:

a) останнє подане не в межах виконавчого провадження № 71333965 (яке відкрите з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/1635/22 від 27.02.2023);

b) в інформаційному повідомленні АТ «НАЕК «Енергоатом» не просить державного виконавця звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження;

c) інформаційне повідомлення носить інформаційний характер щодо порядку дій в разі припинення юридичної особи боржника.

Наведене свідчить про те, що державний виконавець свідомо діяв всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» і п.п. 12 Розділу ІІ Інструкції, адже єдиним законним шляхом для звернення державного виконавця до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником є послідовне вчинення двох обов`язкових дій:

(1) звернення сторони виконавчого провадження до державного виконавця з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником;

(2) звернення державного виконавця до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), звернувшись до Господарського суду Запорізької області 07.02.2024 без відповідної заяви стягувача, порушив вимоги не тільки спеціального Закону України «Про виконавче провадження», але і підзаконного акту, а саме, п. 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, Господарський суд Запорізької області не застосував норми матеріального права, а саме абзац 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з чим зробив висновок, який є помилковим, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції…» відхиляються колегією суддів як такі, що носять характер помилки вибіркових доказів (приховування доказів, помилка неповних доказів) є актом вказівки на окремі положення або дані, які, на думку апелянта, підтверджують його позицію, ігноруючи значну частину даних, які її спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала Господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №908/1635/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на неї, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2422,40 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №908/1635/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.02.2024 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №908/1635/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2422,40 грн покласти на Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.04.2024.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Л.А. Коваль