ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024м. ХарківСправа № 922/831/23 (644/5432/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (61052, вул. Конторська, буд. 35, код. )
про відшкодування шкоди в межах справи про банкрутство КП «Жилкомсервіс»
за участю представників сторін:

позивача - адвокатки Ашурової А.Р.;

відповідача - адвоката Виноградов В.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просив зобов`язати КП «Жилкомсервіс» усунути протікання покрівлі над квартирою АДРЕСА_2 , полагодити з`єднання воронки та водозливної труби біля квартири АДРЕСА_3 та провести заходи з ремонту покрівлі даху житлового будинку АДРЕСА_4 . Крім того, просив стягнути з КП «Жилкомсервіс» на користь позивача компенсацію за завдану залиттям квартири шкоду у розмірі 106 733,00 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.08.2023 року вказаний позов залишено без руху.

11.08.2023 року позивачем подано до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова заяву (вх.№22935) з доказами доплати судового збору.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.08.2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

06.10.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від відповідача надійшов відзив (вх.№28999), в якому останній просить суд матеріали справи №644/5432/23 направити до Господарського суду Харківської області в провадженні якого перебуває справа про банкрутство КП «Жилкомсервіс»; відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 02.11.2023 справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків послуг та зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд Господарського суду Харківської області за підсудністю.

28.11.2023 матеріали справи № 644/5432/23 надійшли до Господарського суду Харківської області.

В межах справи №922/831/23 ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова О.С. до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" у розмірі 1399068,89 грн основного боргу та 26840,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном КП "Жилкомсервіс", призначено розпорядником майна КП "Жилкомсервіс" арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича, призначено попереднє засідання суду.

24.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" за № 70274.

Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 5055/23 від 28.11.2023) передана на розгляд судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 04.12.2023 залишено позовну заяву ОСОБА_1 буз руху після відкриття провадження у справі. Постановлено надати позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- доплати судового збору у розмірі 3220,80 грн та надання до суду доказів доплати судового збору (оригінал квитанції);

- надання відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- надання відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Попереджено позивача про те, що не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, згідно частини тринадцятої статті 176 ГПК України має наслідком залишенням позовної заяви без розгляду.

06.02.2024 до суду від представника позивача - адвокатки Ашурової А.Р. надійшла заява (вх.№3393) про усунення недоліків з додатком у вигляді заяви про зменшення позовних вимог та квитанції №5764-9099-4861-1773 від 06.02.2024 року про сплату судового збору . В обґрунтування заяви про зменшення позовних вимог представник позивача зазначила, що у зв`язку з тим, що КП "Жилкомсервіс" вже фактично не зможе провести жодних дій, то відпали підстави для розгляду позовної вимоги у частині зобов`язання КП "Жилкомсервіс" вчинити дії, а відтак представник позивача вважає за необхідне зменшити позовні вимоги і просить розглядати в частині стягнення з КП «Жилкомсервіс» на користь позивача компенсацію за завдану залиттям квартири шкоду у розмірі 106 733,00 грн.

Враховуючи, що головуючий суддя Усатий В.О. з 07.02.2024 по 12.02.2024 включно перебував на лікарняному, ухвалу у даній справі постановлено у перший робочий день судді, а саме 13.02.2024 року.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024, крім іншого, прийнято справу №644/5432/23 до розгляду в межах справи № 922/831/23 про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" з урахуванням заяви представника позивача - адвокатки Ашурової А.Р. про зменшення позовних вимог. Подальший розгляду справи постановлено проводити з її врахуванням. Постановлено повторно розпочати розгляд справи № 922/831/23 (644/5432/23) за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. Призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 14 березня 2024 р. о 12:00 год.

14.03.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№7058) про відкладення розгляду справи № 922/831/23 (644/5432/23) (вх.№7058).

В судове засідання 14.03.2024 учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 14.03.2024 відкладено розгляд справи по суті на 09.04.2024 о 16:30 год.

В судове засідання 09.04.2024 прибув представник відповідача, який заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача та позивач в судове засідання 09.04.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні 09.04.2024 оголошено перерву до 09.04.2024 о 17:30 год.

Після перерви учасники процесу в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 09.04.2024 відкладено судове засідання по розгляду справи по суті на "11" квітня 2024 р. о 13:00 год.

В судовому засідання 11.04.2024 представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

В судовому засідання 11.04.2024 представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд констатує про те, що ним було дотримано строки розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 11.04.2024 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно .

Позивач зазначає, що з травня 2023 року квартиру АДРЕСА_2 постійно затоплює.

Факт залиття квартири, масштаб залиття, характер та обсяг пошкодження майна, що належить позивачу, зафіксувала комісія дільниці №48 КП "Жилкомсервіс", про що склала Акт від 26 червня 2023 року, в якому при обстеженні встановлено наступне : у квартирі АДРЕСА_3 у кухні на стелі, стіні є сліди залиття пл.4м2, у житловій кімнаті на стелі, стінах є сліди залиття пл.5м2, у санвузлі на стіні сухі сліди залиття пл.1м2, на балконі на стелі, стіні є сліди залиття пл.Зм2. Над сходовою клітиною 5 поверху на стелі, стіні сліди залиття пл.Зм2. ПОКРІВЛЯ ЗНАХОДИТЬСЯ У НЕЗАДОВІЛЬНОМУ СТАНІ. Біля квартири №80 з боку під.№4 відбулось роз`єднання воронки на водозливній трубі. Висновок комісії : потребує ремонту покрівля над під.№4 житлового будинку №7 по вул.12 Квітня на пл.220м2. Заявка у КАДС №3056222 від 17.05.23р.; необхідне з`єднання воронки на водозливній трубі з боку під.№4 біля квартири АДРЕСА_3 . Заявка у КАДС №3021449 від 27.04.23.

Із відповіді КП «Жилкомсервіс» №Б-23/4670.07.03 від 05.07.2023 на звернення позивача щодо проведення робіт з ремонту даху будинку над його квартирою, вбачається, що обстеженням квартири АДРЕСА_2 встановлено, що необхідно виконати роботи з ремонту покрівлі, оголовків над під`їздом № 4 та роботи по з`єднанню водостічної труби до воронки у межах під`їзду № 4 даного будинку. Зазначені роботи внесені до переліку потреби ремонту багатоквартирних житлових будинків, питання ремонту буде розглянуто при формуванні планів ремонтних робіт в межах виділеного бюджетного фінансування.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем долучено адвокатський запит адвокатки Ашурової А.Р. вих. №28/05 від 14.07.2023, в якому остання зазначила, що виданий дільницею №48 КП «Жилкомсервіс» Індустріального району акт від 26.06.2023 року не відповідає встановленій Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» формі, а саме, крім іншого, не вказано що це саме акт обстеження залиття квартири АДРЕСА_5 , у зв`язку з чим адвокатка просила КП «Жилкомсервіс» повідомити, крім іншого, чи є акт обстеження будинку №7 по вулиці 12 Квітня по зверненню мешканців квартири АДРЕСА_3 Панчишак Д.С. з питання ремонту покрівлі від 26.06.2023 року актом залиття квартири АДРЕСА_3 ? Якщо ні, просила видати акт залиття квартири АДРЕСА_5 з належним зазначенням причин залиття.

Із відповіді КП "Жилкомсервіс" №1878/2/07-05 від 20.07.2023 вбачається, що останній зазначив, що акт від 26.06.2023 року складений дільницею № 48 (як акт для внутрішнього використання), не є актом залиття в розумінні Наказу № 76, Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року «Про затвердження Правил утримати жилих будинків та прибудинкових територій», оскільки акт залиття, відповідно до вимог вищевказаного Наказу складається у випадку залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), а залиття квартири АДРЕСА_5 відбулось ВНАСЛІДОК ОПАДІВ. Крім того, КП "Жилкомсервіс" зазначив, що акт залиття (відповідно до Наказу № 76) складається за участю представника комунального підприємства-постачальника відповідної послуги, з якої виникло затоплення, а діючим законодавством не передбачено складання актів у випадку залиття опадами.

Тобто, фактично КП "Жилкомсервіс" вищезазначеним підтвердив, що залиття квартири АДРЕСА_5 відбулось НЕ в наслідок залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання).

Крім того, КП "Жилкомсервіс" у відповіді №1879/2/07-05 від 20.07.2023 зазначив, що з метою приведення житлового будинку АДРЕСА_6 до належного стану представниками КП "Жилкомсервіс" зроблені заявки на виконання наступних робіт:

- щодо ремонту покрівлі над під`їздом №4 житлового будинку на 220 м2 - 17.05.2023 року; - стосовно виконання робіт зі з`єднання воронки на водозливній трубі з боку під`їзду № 4 - 27.04.2023 року;

- встановлення зонтів на оголовках димовентканалів над під`їздом №4 від 15.02.2022 року;

- ремонту парапету з торця під`їзду № 4 - 25.10.2019 року.

Станом на час ухвалення даного рішення, ремонтні роботи, необхідні для усунення протікання даху над квартирою позивача до теперішнього часу не виконані, протилежного суду не доведено.

Згідно звіту №0-04/07/23/02 від 14.07.2023 про оцінку розміру реальних збитків, спричиненого залиттям квартири АДРЕСА_5 сума майнової шкоди складає 48 733,00 грн, вартість проведеного дослідження 8000,00 грн.

Моральну шкоду, завдану тривалим залиттям квартири, яка виразилася у моральних стражданнях від пошкодження квартири, стресом, хвилюваннями, зміною образу життя, з урахуванням стану здоров`я, позивач оцінив у 50 000,00 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно ст. 1, 4, 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», приміщення загального користування (у тому числі, допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія є спільним майном багатоквартирного будинку, яке є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 7 цього Закону, співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з пунктами 4, 5 статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до визначення співвласниками багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, форми управління багатоквартирним будинком, але не більше одного року із дня набрання чинності цим Законом, послуги з утримання такого будинку надає суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року за № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків.

Пунктом 5 зазначеного рішення визначено управлінню житлового господарства підготувати необхідні документи для передачі житлового фонду від житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова до Комунального підприємства «Жилкомсервіс». Управлінню комунального майна та приватизації міської ради здійснити передачу в установленому порядку житлового фонду з господарського відання житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова в господарське відання Комунального підприємства «Жилкомсервіс».

Учасниками справи не заперечувалось, що будинок, у якому знаходиться квартира позивача (будинок АДРЕСА_6 ) знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс».

Надані Комунальному підприємству «Жилкомсервіс» міською радою функції з управління будинком, перш за все, передбачають забезпечення його належної експлуатації відповідно до Закону та умов договору.

Із умов публічного договору, опублікованого 28 листопада 2006 року у спецвипуску газети «Слобода», та рішення Харківської міської ради № 1186 вбачається, що КП «Жилкомсервіс» зобов`язаний виконувати обов`язки як виконавця, так і управителя.

Порядок забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством визначено ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Статтею 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено права і обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів, зокрема, управитель зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з розділом 2 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 визначено, що технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка включає в себе проведення планових та позапланових оглядів. Метою підготовки житлового фонду до сезонної експлуатації є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог щодо експлуатації приміщень жилих будинків і режимів функціонування інженерного обладнання. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються, крім іншого, роботи: усунення несправностей дахів.

Згідно з пунктом 2.4.1. Правил організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Неналежне виконання такими підрядними організаціями взятих на себе договірних зобов`язань є підставою цивільно-правової відповідальності.

Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10 серпня 2004 року на виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачений такий вид надання послуг суб`єктами господарювання у сфері житлово-комунальних послуг, як ремонт даху та покрівлі.

З врахуванням викладеного, суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що відповідно до нормативних актів, якими врегульовані спірні правовідносини, та рішень органу місцевого самоврядування, якими визначений правовий статус, права та обов`язки відповідача, до його повноважень і, відповідно, обов`язків не належить ремонт даху спірного будинку.

Подібні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №639/3568/16, які підлягають врахуванню судом у даній справі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Вказане свідчить, що у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, а відтак встановлений причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданими збитками.

Згідно звіту №0-04/07/23/02 від 14.07.2023 про оцінку розміру реальних збитків, спричиненого залиттям квартири АДРЕСА_5 сума майнової шкоди складає 48 733,00 грн, вартість проведеного дослідження 8000,00 грн.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири, яка належить позивачу, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття не заявляв та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття квартири та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди.

Суд вважає доводи відповідача про те, що залиття квартири сталось не з причин незадовільного стану даху будинку такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, суд дійшов висновку, що КП «Жилкомсервіс» є належним відповідачем у даній справі та позивачем доведено належними доказами протиправність діянь відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і діями відповідача, а також розмір заподіяної матеріальної шкоди (майнової) у сумі 48 733,00 грн та вартість проведеного дослідження в сумі 8000,00 грн.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди позивачу у даній справі , суд враховує тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину її душевних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення суми моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., яка є обґрунтованою, відповідає вимогам розумності і справедливості.

Згідно з частин 1, 3 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до приписів статті 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог у даній справі та стягненню з відповідача на користь позивача компенсацію за завдану залиття квартиру шкоду у загальному розмірі 66733,00 грн, з яких 48733,00 грн - матеріальні збитки, 8000,00 грн - витрати на проведення звіту з оцінки розміру матеріальних збитків, 10000,00 грн - моральна шкода. В решті вимог суд вважає необхідним відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому судом враховано, що відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи ч. 9 ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (61052, вул. Конторська, буд. 35, код. ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за завдану залиття квартиру шкоду у загальному розмірі 66733,00 грн , з яких 48733,00 грн - матеріальні збитки, 8000,00 грн - витрати на проведення звіту з оцінки розміру матеріальних збитків, 10000,00 грн - моральна шкода.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (61052, вул. Конторська, буд. 35, код. ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2024.

Суддя В.О. Усатий