номер провадження справи 9/20/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 Справа № 908/360/24

м.Запоріжжя

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО»,

про стягнення суми 21750,98 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення з відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» суми 21750,98 грн страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 20.02.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/360/24, присвоєний номер провадження 9/20/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані, зокрема, наступним. 08.08.2023 в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля KІA Sportage д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля KІA К5 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Позивачем, як страховиком за договором добровільного страхування наземного транспорту № 19827536 від 02.12.2022 виплачено страхове відшкодування у розмірі 24950,98 грн вартості відновлювального ремонту автомобіля KІA Sportage д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з постановою Київського районного суду м.Одеси від 15.09.2023 у справі № 947/26355/23 особою, винною у скоєнні ДТП є ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до полісу ЕР № 210486809 цивільно-правова відповідальність транспортного засобу KІA К5 д.н.з. НОМЕР_2 за шкоду майну перед третіми особами застрахована ТДВ «СК «Кредо». Сума страхового відшкодування, яку має сплатити відповідач на користь позивача, за вирахуванням встановленої у полісі франшизи, складає 21750,98 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 993, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

21.02.2024 до господарського суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив ТДВ «СК «КРЕДО» , відповідно до змісту якого відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 21750,98 грн, просив повернути позивачу 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України.

У зв`язку з воєнним станом в Україні, погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними повітряними тривогами через загрозу обстрілів та ракетних ударів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, справу розглянуто 25.04.2024. За наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (Страховик, позивач у справі) та ОСОБА_2 (Страхувальник) 02.12.2022 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 19827536, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом KІA Sportage д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеса від 15.09.2023 у справі №947/26355/23, встановлено, що 08.08.2023 о 11.40 в м.Одеса на вул. Люстдорфська дорога, 60, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KІA К5 н/з НОМЕР_3 , при виїзді з другорядної дороги не надав перевагу у русі автомобілю KІA Sportage д/н НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з полісом серії ЕР № 210486809, діючим станом на 08.08.2023, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу KІA К5 н/з НОМЕР_3 , застрахована ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» (відповідач у справі); франшиза згідно з цим полісом 3200,00 грн.; ліміт за шкоду майну 160 000,00 грн.

08.08.2023 оцінювачем Страховика здійснено огляд транспортного засобу та складено Акт огляду ТЗ (ІD події 2311699), в якому відображено опис пошкоджень та вказано, що ремонт застрахованого транспортного засобу буде відбуватись на СТО.

09.08.2023 до сплати Страховику були виставлені рахунки-фактури №АОСЧ0000943 від 09.08.2023 на суму 6042,24 грн та № АСДЧ0001578 від 09.08.2023 на суму 18908,74 грн за проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля KІA Sportage д/н НОМЕР_1 .

ПрАТ «СК «ВУСО» було складено страховий Акт № 2311699-1 за договором страхування наземного транспорту № 19827536 від 02.12.2022, за яким прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за страховим випадком ДТП, що сталася 08.08.2023 із застрахованим автомобілем KІA Sportage д/н НОМЕР_1 (страхувальник ОСОБА_2 ), в загальному розмірі 24950,98 грн.

На підставі вищезазначених страхового акту та рахунків-фактур ПрАТ «СК «ВУСО» було перераховано страхове відшкодування за платіжними інструкціями №35256 від 10.08.2023 на суму 6042,24 грн та №35383 від 10.08.2023 суму 18908,74 грн.

11.08.2023 на електронну адресу ТДВ «СК «КРЕДО» позивачем було направлено заяву на виплату суми страхового відшкодування, яке було сплачено ПрАТ «СК «ВУСО» своєму Страхувальнику внаслідок настання страхового випадку - ДТП, що сталася 08.08.2023.

Невиконання відповідачем зобов`язання з відшкодування страхової виплати стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/360/24.

Із змісту ст.ст.15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ст. 990 ЦК України).

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зазначене узгоджується з вимогами ст. 108 Закону України «Про страхування», в якій зазначено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Отже враховуючи досліджені судом докази, згідно положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом вище, позивач у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту добровільного страхування наземного транспорту № 19827536 від 02.12.2022 здійснив виплату страхувальнику суми страхового відшкодування у загальному розмірі 24950,98 грн.

Доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми 21750,98 грн (24950,98 грн 3200,00 грн (франшиза за Полісом серії ЕР № 210486809)) страхового відшкодування відповідач суду не надав.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 21.02.2024, відповідач позовні вимоги щодо стягнення суми 21750,98 грн страхового відшкодування визнав у повному обсязі та просив суд повернути позивачу із державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

За змістом ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 21750,98 грн страхового відшкодування є законними та обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому позов судом задовольняється.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

З положень ч. 1 ст. 130 ГПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слідує, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Матеріали справи свідчать, що позивач за подання до суду позовної у даній справі сплатив судовий збір у загальному розмірі 3028,00 грн (платіжні інструкції № 62516 від 23.12.2023 (2684,00 грн) та № 6853 від 01.02.2024 (344,00 грн).

Враховуючи те, що відповідач у поданому відзиві, до початку розгляду справи по суті, визнав позов, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету 50 % судового збору від загальної суми сплаченого судового збору при поданні позову (50% від 3028,00грн) , а саме - судового збору у розмірі 1514,00 грн, перерахованого за платіжною № 62516 від 23.12.2023 (на суму 2684,00 грн).

На підставі викладеного, враховуючи приписи статті 129 ГПК України, інша частина судового збору, а саме у розмірі 1514,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31) суму 21750 (двадцять одну тисячу сімсот п`ятдесят) грн 98 коп. страхового відшкодування.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31) суму 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО», (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31) із Державного бюджету України суму 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп., перерахованого за платіжною № 62516 від 23.12.2023 (на суму 2684,00 грн).

Дане рішення є підставою для повернення Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО», (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31) із Державного бюджету України суми 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп., перерахованого за платіжною № 62516 від 23.12.2023 (на суму 2684,00 грн).

Рішення складено та підписано 25.04.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва