ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" квітня 2024 р. Справа№ 910/16877/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання - Рибчич А.В.

за участю представників:

позивача - Крупка М.П.

відповідача - Лозниця О.О.

третьої особи - не з`явився

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід складу суду

подану під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2024 р. (повний текст складено 19.02.2024 р.)

у справі № 910/16877/23 (суддя - Кирилюк Т.Ю.)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерні програми"

про розірвання договору купівлі-продажу, витребування частки у статутному капіталі та визначення частки у статутному капіталі

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду знаходиться справа № 910/16877/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2024 р.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/16877/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/16877/23 та призначено її до розгляду на 23.04.2024 р.

До суду 08.04.2024 р. надійшли матеріали справи № 910/16877/23.

До суду 23.04.2024 р. від представника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. та Андрієнка В.В. у справі № 910/16877/23.

Підставою для відводу суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. та Андрієнка В.В., на переконання заявника, є те, що дана колегія суддів нещодавно розглядала справу № 910/16111/23, яка є по обставинам справи, доказам, а також особою відповідача аналогічною за змістом даній справі, при цьому у задоволенні апеляційної скарги позивачу було відмовлено. Таким чином, дана обставина завадить об`єктивному розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, оскільки даний відвід заявлено пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, питання про відвід вирішується колегією суддів у складі: Буравльов С.І., Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Дослідивши наведені позивачем аргументи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні у справі «Олександр Волков проти України» зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні у справі «Білуха проти України» зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

На переконання суду, у заяві про відвід позивачем не наведено жодних доводів у розумінні ст. ст. ст. 35, 36 ГПК України для існування підстав для відводу колегії суддів.

При цьому, сама лише наявність сумнівів стосовно об`єктивності суддів під час розгляду справи дійсно надає право учаснику справи заявити відвід таким суддям. Однак, на переконання колегії, такий відвід повинен бути достатньо вмотивованим та містити підстави його заявлення. Проте, позивачем таких підстав у поданій заяві не зазначено, а лише вказано про можливість наявності у суддів вже сформованої правової позиції під час розгляду справи № 910/16111/23, але наведені аргументи не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням викладеного, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про відвід суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. та Андрієнка В.В. у справі № 910/16111/23, судова колегія не вбачає підстав для його задоволення, оскільки наведені заявником доводи у розумінні ст. ст. ст. 35, 36 ГПК України не можуть бути підставою для відводу суддів.

Згідно з ч. ч. 7, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 35, 38 - 40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. та Андрієнка В.В. у справі № 910/16877/23.

2. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. та Андрієнка В.В. у справі № 910/16877/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Повний текст складено та підписано 24.04.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко