ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024м. ДніпроСправа № 904/173/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна Компанія "Техтранссервіс", м. Кременчук, Полтавської обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско ЛТД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором у сумі 1 151 173,39 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортна Компанія "Техтранссервіс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 819 600,00 грн., що складають суму заборгованості за договором № 210611 від 11.06.2021, 53 149,95 грн. - річних та 278 423,44 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 210611 від 11.06.2021 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги маневровим локомотивом щодо розстановки вагонів по фронтах навантаження/вивантаження і здійсненню маневрових робіт на під`їзній колії.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 17.01.2024 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/173/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.02.2024.

06.02.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у задоволенні якої господарським судом відмовлено, про що постановлено ухвалу від 06.02.2024.

12.02.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про проведення підготочого засідання без участі представника останнього.

Ухвалою від 13.02.2024 господарським судом відкладено підготовче засідання до 05.03.2024.

04.03.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про проведення підготочого засідання без участі представника останнього.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального України, у зв`язку з чим господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.04.2024, про що постановлено ухвалу від 05.03.2024.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи № 904/173/24, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських, формувань надсилались ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2024, 06.02.2024, 13.02.2024 та 05.03.2024.

Конверти із зазначеними вище ухвалами було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листів з ухвалами суду та повернення їх до суду з відмітками "за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

У судове засідання, що відбулося 10.04.2024, представники сторін не з`явились.

03.04.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника останнього.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

10.04.2024 у судовому засіданні ухвалено рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору № 210611 від 11.06.2021 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги маневровим локомотивом щодо розстановки вагонів по фронтах навантаження/вивантаження і здійсненню маневрових робіт на під`їзній колії.

11.06.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско ЛТД" (далі - замовник, відповідач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Транспортна Компанія "Техтранссервіс" (далі - виконавець, позивач у даній справі) укладено договір № 210611 (далі - договір).

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного вище договору виконавець надає замовнику послуги маневровим локомотивом щодо розстановки вагонів по фронтах навантаження/вивантаження і здійсненню маневрових робіт на під`їзній колії.

Послуга надається технічно справним локомотивом ТГМ6В або ТГМ6Д потужністю двигуна 1200 к.с., що належать виконавцю (або таким, що знаходяться у виконавця на законній підставі), з кваліфікованим персоналом, тепловоз обслуговується машиністом однією особою (пункт 1.2. договору).

Згідно з пунктом 1.3. договору послуги тепловозом надаються у світлий час доби з 8:00 до 20:00 щоденно, час робочої зміни 12 годин.

Послуги тепловозом надаються на під`їзних коліях замовника (без виїзду на колії АТ "Українська залізниця") (пункт 1.4. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору на дату його укладання вартість послуг складає 249 900,00 грн. за календарний місяць, у тому числі ПДВ 20% 41 650,00 грн. Оплата за виконані роботи провадиться щомісяця безготівковим розрахунком шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5 банківських днів після отримання замовником письмового акту та рахунку за послуги тепловоза.

Замовник сплачує одноразово аванс у розмірі 50 000,00 грн. в рахунок наданих послуг за 1 місяць роботи (пункт 3.2. договору).

Згідно з пунктом 3.3. договору замовник оплачує витрати, пов`язані з пересиланням тепловоза від ст. Мерцалове до місця роботи, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця суму витрат, пов`язаних з пересиланням тепловоза, виконавець витрати підтверджує документально.

Витрати, пов`язані з пересиланням тепловоза до місця дислокації сплачує виконавець (пункт 3.4. договору).

У пункті 5.1. договору сторонами встановлено, що останній діє з моменту його підписання до 31.12.2021.

Даний договір може бути пролонгований, якщо за місяць до закінчення терміну дії жодна із сторін не заявить про його припинення або заміну (пункт 5.5.).

Виконуючи умови спірного договору, позивач у період з липня по вересень 2021 надав відповідачеві послуги (послуги маневровим локомотивом щодо розстановки вагонів по фронтах навантаження/вивантаження і здійсненню маневрових робіт на під`їзній колії та послуги з проведення технічної підготовки та технічного огляду локомотиву для пересилки в складі поїзду в недіючому стані) на загальну суму 1 086 996,30 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № 06-30/3 від 30.06.2021 на суму 74 970,00 грн., № 07-31/3 від 31.07.2021 на суму 249 900,00 грн., № 07-31/4 від 31.07.2021 на суму 12 426,30 грн., № 08-31/3 від 31.08.2021 на суму 249 900,00 грн., № 09-30/3 від 30.09.2021 на суму 249 900,00 грн. та № 10-31/3 від 31.10.2021 на суму 249 900,00 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Акт № 10-31/3 від 31.10.2021 на суму 249 900,00 грн. не підписаний відповідачем, проте, надсилався на адресу останнього листом № 27/09-01 від 27.09.2023 для його узгодження. Матеріали справи також не містять заперечень чи зауважень до зазначеного акту з боку ТОВ "Проско ЛТД".

Всі інші акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками їх підприємств без заперечень та зауважень.

Відповідачем було сплачено частково за надані послуги за спірним договором суму 267 396,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій № 620 від 18.06.2021 на суму 50 000,00 грн. (передоплата), № 795 від 20.07.2021 на суму 6 000,00 грн., № 796 від 21.07.2021 на суму 6 426,30 грн., № 815 від 27.07.2021 на суму 4 970,00 грн., № 845 від 02.08.2021 на суму 10 000,00 грн., № 852 від 03.08.2021 на суму 10 000,00 грн., № 873 від 04.08.2021 на суму 10 000,00 грн., № 900 від 06.08.2021 на суму 20 000,00 грн., № 928 від 10.08.2021 на суму 10 000,00 грн., № 967 від 16.08.2021 на суму 10 000,00 грн., № 977 від 17.08.2021 на суму 10 000,00 грн., № 987 від 17.08.2021 на суму 10 000,00 грн., №1025 від 25.08.2021 на суму 10 000,00 грн., № 1034 від 26.08.2021 на суму 20 000,00 грн., № 1048 від 27.08.2021 на суму 20 000,00 грн., № 1062 від 30.08.2021 на суму 10 000,00 грн., № 1097 від 01.09.2021 на суму 10 000,00 грн., № 1140 від 06.09.2021 на суму 10 000,00 грн., № 1159 від 07.09.2021 на суму 10 000,00 грн., № 1170 від 08.09.2021 на суму 10 000,00 грн., № 1262 від 21.09.2021 на суму 10 000,00 грн.

Таким чином, неоплаченими залишилися послуги за спірним договором на суму 819 600,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з претензією від 30.11.2023, докази направлення якої (опис вкладення у цінний лист, накладна № 088 та фіскальний чек від 04.12.2023) містяться в матеріалах справи.

Вказана претензія залишилась відповідачем без відповіді та належного реагування, що й стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже було зазначено вище, у пункті 3.1. спірного договору сторони узгодили, що оплата за виконані роботи провадиться щомісяця безготівковим розрахунком шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5 банківських днів після отримання замовником письмового акту та рахунку за послуги тепловоза.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за надані послуги за спірним договором на суму 819 600,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 06.11.2021 по 03.01.2024 в сумі 53 149,95 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з листопада 2021 по листопад 2023 в сумі 278 423,44 грн.

Розрахунок річних та інфляції грошових коштів позивачем завищено з огляду на те, що останнім не враховано пункт 3.1. спірного договору, відповідно до якого оплата за виконані роботи провадиться щомісяця безготівковим розрахунком шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5 банківських днів після отримання замовником письмового акту та рахунку за послуги тепловоза.

Зважаючи на те, що акт № 10-31/3 від 31.10.2021 на суму 249 900,00 грн. (який не підписано відповідачем) надсилався на адресу відповідача лише 27.09.2023 (лист № 27/09-01), прострочення виконання зобов`язання з його оплати з урахуванням пункту 3.1. спірного договору та строків пересилання кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку), визначені Наказом Міністерства Інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень", почалося з 10.10.2023.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 06.11.2021 по 03.01.2024 в сумі 38 710,52 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з листопада 2021 по листопад 2023 в сумі 196 789,49 грн.

Щодо розподілу судових витрат господарський суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Так, позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 800,00 грн.

На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачем до матеріалів справи надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1188107 від 03.01.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2230 від 03.07.2018, договір № 69/11 про надання професійної правничої допомоги від 30.11.2023, акт виконаних робіт від 03.01.2024 до договору № 69/11 від 30.11.2023, платіжну інструкцію № 214 від 04.12.2023 на суму 16 800,00 грн.

Так, 30.11.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю ТК "Техтранссервіс" (далі - клієнт) та Адвокаом Лаврик Юрієм Анатолійовичем (далі - адвокат) укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 69/11.

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання виконувати функції представника позивача в Господарському суді Дніпропетровської області - про стягнення заборгованості (далі - господарча справа).

Зазначене у пункті 1.1. даного договору доручення включає в себе:

- досудове врегулювання спору;

- підготовка позовної заяви;

- здійснення представництва інтересів клієнта під час розгляду господарсої справи в суді 1-ї інстанції;

- вивчення та аналіз документів, пов`язаних зі справою;

- направлення адвокатських запитів для витребування письмових доказів від будь-яких підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності;

- підготовка заяв, клопотань, претензій та інших процесуальних документів в інтересах клієнта, пов`язаних з розглядом у суді господарської справи;

- усні консультації клієнта з приводу порядку та обставин розгляду господарської справи (пункт 1.2. договору).

У пункті 3.1. договору сторони дійшли згоди про те, що за надання юридичної допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за домовленістю, на підставі Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012.

Вартість послуг становить 1 000,00 грн. за одну годину роботи та може змінюватися за взаємною згодою сторін, залежно від обсягу та термінів виконуваних адвокатом послуг (пункт 3.2. договору).

03.01.2024 сторонами складено акт виконаних робіт до договору № 69/11 від 30.11.2023, відповідно до якого виконавець з 30.11.2023 по дату прийняття рішення по позовній заяві замовника в Господарському суді Дніпропетровської області надає замовнику юридичні послуги відповідно до договору № 69/11 від 30.11.2023 про надання професійної правничої допомоги, а замовник приймає надані послуги (пункт 1).

Вартість послуг за період, вказаний у п.1 даного акту, становить 16 800,00 грн.

Вказана сума сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю Транспортна Компанія "Техтранссервіс" в повному обсязі відповідно до платіжної інструкції № 214 від 04.12.2023 на суму 16 800,00 грн.

Щодо зазначених вище документів господарський суд зазначає про те, що останні не містять посилання ані на справу № 904/173/24, ані на спірний договір № 210611 від 11.06.2021, що позбавляє суд можливості прийти до висновку про те, що адвокатські послуги за договором № 69/11 про надання професійної правничої допомоги від 30.11.2023, які сплачені ТОВ ТК "Техтранссервіс" відповідно до платіжної інструкції № 214 від 04.12.2023 на суму 16 800,00 грн. на підставі акту виконаних робіт від 03.01.2024, пов`язані з розглядом даної справи.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу.

Щодо витрат зі сплати судового збору слід зазначити таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п. 8.23).

Ціна позову у даній справі становить 1 151 173,39 грн., отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 13 814,08 грн. (1 151 173,39 грн. * 1,5% * 0,8).

Разом з тим, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 17 267,60 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи платіжною інструкцією № 5 від 10.01.2024.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема, зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 3 453,52 грн. (17 267,60 грн. - 13 814,08 грн.), який надмірно сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду.

Суд не вирішує питання повернення надмірно сплаченої суми судового збору під час прийняття рішення у справі, оскільки клопотання про повернення цієї суми з Державного бюджету не надходило.

В решті відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско ЛТД" (49000, м. Дніпро, вул. Гаванська, буд. 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна Компанія "Техтранссервіс" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Майора Борищака, 18, каб. 16, ) 819 600,00 грн. - основного боргу, 38 710,52 грн. - річних, 196 789,49 грн. - інфляції грошових коштів та 12 661,20 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог та у відшкодуванні витрат на правову допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 1 067 761,21 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 22.04.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко