ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" квітня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2191/22
Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Брецко В.Р., розглянувши
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» вх. № суду 3441/24 від 13.03.2024 про ухвалення додаткового рішення
у справі № 911/2191/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект»
до Гірської сільської ради
про стягнення 2 205,90 грн
Учасники судового процесу:
від позивача: Степаненко Є.М.;
від відповідача: Мкртічян А.А.;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/2191/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» до Гірської сільської ради про стягнення 2 205,90 грн.
Господарський суд Київської області в судовому засіданні 06.03.2024 оголосив вступну та резолютивну частини рішення по справі № 911/2191/22, яким позовні вимоги задовольнив частково. Стягнуто з Гірської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» 1 401,00 грн основного боргу, 120,68 грн 3% річних, 529,49 грн інфляційних втрат та 2 306,97 грн судового збору.
06.03.2024 в судовому засіданні представник позивача, до закінчення судових дебатів, заявив усне клопотання про намір подати до суду заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
13.03.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» надійшла заява вх. № суду 3441/24 від 13.03.2024 про ухвалення додаткового рішення, в якому заявник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 23 210,95 грн, а саме: 20 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу, 526,95 грн поштових витрат та 2 684,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2024 у справі № 911/2191/22 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 03.04.2024.
З метою повідомлення сторін про дату та час проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, судом було направлено ухвалу суду від 20.03.2024 в електронні кабінети сторін.
03.04.2024 в судове засідання для вирішення питання про судові витрати з`явились представники сторін.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, поштові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи, в сумі 526,95 грн та 2 684,00 грн судового збору за розгляд справи Північним апеляційним господарським судом.
У свою чергу представник відповідача в судовому засіданні проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення заперечував, вважав її необґрунтованою, а також підтримав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
В судовому засіданні 03.04.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В, починаючи з 06.04.2024 до 12.04.2024 включно перебувала у відрядженні, тому повний текст додаткового рішення складено та підписано судом після виходу судді на роботу.
Розглянувши подану позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи і матеріали, заслухавши усні пояснення представників сторін, Господарський суд Київської області
13.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою вх. № суду 3441/24 від 13.03.2024 про ухвалення додаткового рішення.
За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки вступну та резолютивну частини рішення судом оголошено в судовому засіданні 06.03.2024 і представник позивача був присутній в зазначеному судовому засіданні та зробив відповідну заяву до закінчення судових дебатів, останнім терміном на подання до суду доказів понесення витрат на правову допомогу є 11.03.2024.
13.03.2024 до суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.
Згідно зі статтею 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Судом встановлено, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення була направлена до суду засобами поштового зв`язку та прийнята у відділенні зв`язку АТ «Укрпошти» 09.03.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим конвертом.
Враховуючи кінцевий термін для подачі доказів понесення витрат на правничу допомогу та те, що позивачем направлено заяву про ухвалення додаткового рішення засобами поштового зв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на правову допомогу із дотриманням строків, встановлених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
У ст. 244 вказаного нормативно-правового акту зазначено, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Разом з першою заявою по суті позивачем подано орієнтовний розрахунок розміру судових витрат, відповідно до якого позивач планував понести витрати у розмірі 14 981,00 грн, які складаються із 2 481,00 грн судового збору, 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 500,00 грн поштових витрат.
Частинами 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Наразі, обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн, позивачем долучено до матеріалів справи копії:
- договору про надання правової допомоги № 1 від 01.06.2022;
- протоколу узгодження послуг № 1 від 01.06.2022 (додаток № 1 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022);
- протоколу узгодження послуг № 2 від 15.03.2023 (додаток № 2 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022);
- акта приймання-передачі наданих послуг № 1 від 15.03.2023 у справі № 911/2191/22 на суму 8 000,00 грн;
- акта приймання-передачі наданих послуг № 2 від 07.03.2024 у справі № 911/2191/22 на суму 12 000,00 грн;
- платіжної інструкції № 132 від 15.03.2023 на суму 8 000,00 грн;
- платіжної інструкції № 63 від 07.03.2024 на суму 12 000,00 грн;
- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КВ № 000774 від 02.12.2019.
Дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи № 911/2191/22, судом встановлено наступне.
01.06.2022 між адвокатом Асряном Арамом Овіковичем (далі адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» (далі клієнт, позивач) укладено договір № 1 про надання правової допомоги (далі договір), за умовами п. 1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Відповідно до п. 1.2 договору, адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень: - надає замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, органах виконавчої служби України, перед приватними виконавцями, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб; - представляє замовника у тому числі, але не виключно, з правом подання заяв та скарг, клопотань, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; - підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; - вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; - сплачувати від імені замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; - вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачених даним договором.
Згідно з п. 2.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.
За змістом пп. 3.1, 3.2 договору, за правову допомогу договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком № 1 до цього договору. В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором.
Розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору (п. 4.1 договору).
Відповідно до п. 4.2 договору, за домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу.
01.06.2022 між адвокатом та позивачем укладено додаток № 1 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, яким сторони погодили протокол узгодження послуг № 1, пунктом 1 якого передбачено, що відповідно до умов договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 сторони погодили перелік послуг адвоката в процесуальних діях, що надаються замовнику, а саме: - підготовка та написання претензії; - підготовка та написання позовної заяви; - підготовка та написання відповіді на відзив; - підготовка та написання заяви про виконання постанови суду; - підготовка та написання клопотання про ухвалення додаткового рішення.
В пункті 2 додатка № 1 сторони визначили, що розмір витрат на правову допомогу адвоката по договору складає 2000,00 грн за годину роботи адвоката.
15.03.2023 між адвокатом та позивачем укладено додаток № 2 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, яким сторони погодили протокол узгодження послуг № 2, пунктом 1 якого передбачено, що відповідно до умов договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 сторони погодили перелік послуг адвоката в процесуальних діях, що надаються замовнику, а саме: - підготовка та написання апеляційної скарги.
В пункті 2 додатка № 2 сторони визначили, що розмір витрат на правову допомогу адвоката по договору складає 4000,00 грн за годину роботи адвоката.
Вказані протоколи підписані представником клієнта та адвокатом без зауважень та заперечень, а копії долучені до матеріалів справи.
З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2023 між адвокатом та клієнтом підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 1 у справі № 911/2191/22, за змістом п. 1 якого на виконання умов договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, укладеного між ТОВ «Армукрземпроект» та адвокатом Арсяном А.О., протоколу узгодження послуг № 2 від 15.03.2023 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, адвокат надав клієнту наступні послуги: - підготовка та написання апеляційної скарги 2 (дві) години.
Загальний час надання послуг адвоката замовнику становить 2 (дві) години. Загальна вартість послуг адвоката за надані послуги складає 8 000,00 грн, з розрахунку 4 000,00 грн за годину роботи адвоката (пп. 2, 3 акта).
Вказаний акт підписаний уповноваженим представником клієнта та адвокатом без зауважень та заперечень.
15.03.2023 клієнт сплатив на користь адвоката грошові кошти в сумі 8 000,00 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією № 132 від 15.03.2023 на суму 8 000,00 грн із призначенням платежу: «сплата за надання правничої допомоги відповідно до акта № 1 від 15.03.23р. у справі № 911/2191/22».
В подальшому, 07.03.2024 між адвокатом та клієнтом підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 2 у справі № 911/2191/22, за змістом п. 1 якого на виконання умов договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, укладеного між ТОВ «Армукрземпроект» та адвокатом Арсяном А.О., протоколу узгодження послуг № 2 від 15.03.2023 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, адвокат надав клієнту наступні послуги: - підготовка та написання претензії; - підготовка та написання позовної заяви; - підготовка та написання відповіді на відзив; - підготовка та написання заяви про виконання постанови суду; - підготовка та написання клопотання про ухвалення додаткового рішення. Загальний час надання послуг адвоката замовнику становить 6 (шість) годин.
Загальна вартість послуг адвоката за надані послуги складає 12 000,00 грн, з розрахунку 2 000,00 грн за годину роботи адвоката (п. 2 акта).
Вказаний акт підписаний уповноваженим представником клієнта та адвокатом без зауважень та заперечень.
07.03.2024 клієнт сплатив на користь адвоката грошові кошти в сумі 12 000,00 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією № 63 від 07.03.2024 на суму 12 000,00 грн із призначенням платежу: «сплата за надання правничої допомоги відповідно до акта № 2 від 07.03.24 р. у справі № 911/2191/22».
З урахуванням вищенаведеного, позивач стверджує, що в межах розгляду справи № 911/2191/22 адвокат Арсян А.О. надав позивачу професійну правничу допомогу на загальну суму 20 000,00 грн, яка складається з 12 000,00 грн витрат за розгляд справи в Господарському суді Київської області та 8 000,00 грн витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
При цьому позивач, посилаючись на понесення ним витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 8 000,00 грн, зазначив, що позивач не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, оскільки виконав всі умови, передбачені ГПК України, для відкриття провадження у справі, однак ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2022 позову заяву (з доданими до неї документами) та заяву про усунення недоліків з додатками повернуто заявнику без розгляду. У зв`язку із цим позивач звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2022 про повернення позовної заяви та направити справу до суду першої інстанції для розгляду. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 у справі № 911/2191/22 апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2022 про повернення позовної заяви скасовано та направлено справу № 911/2191/22 до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду. У зв`язку із цим позивач просить суд стягнути з відповідача 8 000,00 грн витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Також, як зазначив позивач, ТОВ «Армукрземпроект» при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн, на підтвердження чого позивачем долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення платіжну інструкцію № 22 від 13.03.2023 на суму 2 684,00 грн із призначенням платежу: « 101; 37791452; судовий збір за позовом ТОВ «Армукрземпроект», на ухвалу від 01.02.23 р. у справі № 911/2191/22 Північний апеляційний господарський суд». З огляду на наведене, позивач також просить суд стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 684,00 грн за розгляд справи Північним апеляційним господарським судом.
Судом враховано, що ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 6 вказаної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, відповідач у відзиві на позовну заяву вважає витрати позивача не пропорційними до предмета спору з урахуванням ціни позову. Відповідач вважає, що розмір витрат на правову в сумі 12 000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і є неспівмірними з виконаною роботою, у зв`язку із чим, на думку відповідача, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат не професійну правничу допомогу є необґрунтованим.
Разом з цим, в судовому засіданні 03.04.2024 представник відповідача заявив усне клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем до стягнення.
Досліджуючи надані позивачем документи на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в Господарському суді Київської області в сумі 12 000,00 грн та заперечення відповідача щодо понесених позивачем вказаних витрат, суд зазначає наступне.
В питанні надання доказів судом приймається до уваги позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20 від 20.07.2021, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Як було встановлено судом раніше, 01.06.2022 між адвокатом та ТОВ «Армукрземпроект» укладено договір № 1 про надання правової допомоги (далі договір), за умовами п. 1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
За змістом пп. 3.1, 3.2 договору, за правову допомогу договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком № 1 до цього договору. В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором.
Відповідно до пп. 4.1, 4.2 договору, розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору. За домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу.
01.06.2022 між адвокатом та позивачем укладено додаток № 1 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, яким сторони погодили протокол узгодження послуг № 1, пунктом 1 якого передбачено, що відповідно до умов договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 сторони погодили перелік послуг адвоката в процесуальних діях, що надаються замовнику, а саме: - підготовка та написання претензії; - підготовка та написання позовної заяви; - підготовка та написання відповіді на відзив; - підготовка та написання заяви про виконання постанови суду; - підготовка та написання клопотання про ухвалення додаткового рішення.
В пункті 2 додатка № 1 сторони визначили, що розмір витрат на правову допомогу адвоката по договору складає 2000,00 грн за годину роботи адвоката.
07.03.2024, тобто наступного дня після ухвалення Господарським судом Київської області рішення по справі № 911/2191/22, між адвокатом та клієнтом підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 2 у справі № 911/2191/22, за змістом п. 1 якого на виконання умов договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, укладеного між ТОВ «Армукрземпроект» та адвокатом Арсяном А.О., протоколу узгодження послуг № 2 від 15.03.2023 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, адвокат надав клієнту наступні послуги: - підготовка та написання претензії; - підготовка та написання позовної заяви; - підготовка та написання відповіді на відзив; - підготовка та написання заяви про виконання постанови суду; - підготовка та написання клопотання про ухвалення додаткового рішення. Загальний час надання послуг адвоката замовнику становить 6 (шість) годин.
Загальна вартість послуг адвоката за надані послуги складає 12 000,00 грн, з розрахунку 2 000,00 грн за годину роботи адвоката (п. 2 акта).
Отже, відповідно до поданих позивачем доказів, останній поніс витрати на професійну правничу допомогу в Господарському суді Київської області в сумі 12 000,00 грн.
Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Дослідивши наданий позивачем акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 07.03.2024 на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в Господарському суді Київської області, суд встановив, що вказаний акт містить такий вид правової допомоги як підготовка та написання претензії.
Разом з тим, суд вважає, що такий вид правової допомоги як підготовка та написання претензії є такою, що надана ТОВ «Армукрземпроект» до дати звернення позивачем до суду із позовом, є формою досудового врегулювання спору, що не передбачена в обов`язковому порядку законодавством України та укладеним між позивачем та відповідачем договором, тобто послуга з підготовки та написання претензії не пов`язана із розглядом справи № 911/2191/22, у зв`язку із чим не може бути покладена на відповідача.
Крім того суд встановив, що наданий позивачем акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 07.03.2024 містить такий вид правової допомоги як підготовка та написання клопотання про ухвалення додаткового рішення.
З приводу цього суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22, за змістом якої заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (п. 6.32 постанови).
У зв`язку із цим витрати на позивача на підготовку та написання адвокатом клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2191/22 є необґрунтованими та не підлягають відшкодуванню.
З урахування вищенаведеного, суд не погоджується з тим, що витрати на оплату правничої допомоги, понесені позивачем за наслідками розгляду справи № 911/2191/22 в Господарському суді Київської області, в даному випадку мають повністю покладатись на відповідача.
Як зазначено судом вище та передбачено в пункті 1 акта № 2 від 07.03.2024, адвокат надав клієнту наступні послуги: - підготовка та написання претензії; - підготовка та написання позовної заяви; - підготовка та написання відповіді на відзив; - підготовка та написання заяви про виконання постанови суду; - підготовка та написання клопотання про ухвалення додаткового рішення.
Загальний час надання послуг адвоката замовнику становить 6 (шість) годин.
Загальна вартість послуг адвоката за надані послуги складає 12 000,00 грн, з розрахунку 2 000,00 грн за годину роботи адвоката (п. 2 акта).
Отже суд встановив, що акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 07.03.2024 містить перелік наданих адвокатом послуг клієнту та загальний час надання послуг адвоката. Проте вказаний акт не містить відомості про кількість часу, витраченого адвокатом, на надання кожної послуги окремо.
Разом з цим, як в додатку № 1 до договору, так і в акті приймання-передачі наданих послуг № 2 сторони узгодили погодинну плату за роботу адвоката, що складає 2 000,00 грн за годину роботи адвоката.
Оскільки сторонами узгоджено погодинну оплату роботи адвоката, що складає 2 000,00 грн за годину роботи адвоката, а в акті приймання-передачі наданих послуг № 2 від 07.03.2024 міститься перелік наданих адвокатом послуг та загальний час надання послуг адвоката без конкретизації часу, витраченого адвокатом на надання кожної послуги окремо, суд виходить з того, що кількість часу, витраченого адвокатом на надання кожної послуги окремо складає 1,2 години (6 год./5 послуг).
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що адвокатом в межах розгляду справи № 911/2191/22 в Господарському суді Київської області було надано адвокатські послуги з підготовки та написання позовної заяви, підготовки та написання відповіді на відзив, підготовки та написання заяви про виконання постанови суду, з урахуванням висновку суду стосовного того, що кількість часу, витраченого адвокатом надання кожної послуги окремо складає 1,2 години, та враховуючи погодження сторонами погодинної плати за роботу адвоката, що складає 2 000,00 грн за годину роботи адвоката, суд дійшов висновку, що адвокатом було витрачено 3,6 години на надання правової допомоги в межах розгляду справи № 911/2191/22 в Господарському суді Київської області, а вартість таких послуг складає 7 200,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, виходячи з приписів чинного господарського процесуального законодавства стосовно необхідності розподілу судових витрат пропорційно задоволених вимог, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах розгляду справи № 911/2191/22, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, а також те, що обставини справи свідчать, суд вважає, що розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесені позивачем в межах розгляду справи в Господарському суді Київської області, в цьому випадку підлягає до стягнення з відповідача в сумі 6 694,97 грн.
Щодо стягнення з відповідача 2 684,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду та витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 8 000,00 грн, суд зазначає наступне.
Посилаючись на понесення позивачем витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 8 000,00 грн, позивач зазначив, що не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, оскільки виконав всі умови, передбачені ГПК України, для відкриття провадження у справі, однак ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2022 позову заяву (з доданими до неї документами) та заяву про усунення недоліків з додатками повернуто заявнику без розгляду. У зв`язку із цим позивач звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2022 про повернення позовної заяви та направити справу до суду першої інстанції для розгляду. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 у справі № 911/2191/22 апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2022 про повернення позовної заяви скасовано та направлено справу № 911/2191/22 до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду. У зв`язку із цим позивач просить суд стягнути з відповідача 8 000,00 грн витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Також, як зазначив позивач, ТОВ «Армукрземпроект» при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн, на підтвердження чого позивачем долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення платіжну інструкцію № 22 від 13.03.2023 на суму 2 684,00 грн із призначенням платежу: « 101; 37791452; судовий збір за позовом ТОВ «Армукрземпроект», на ухвалу від 01.02.23 р. у справі № 911/2191/22 Північний апеляційний господарський суд». З огляду на наведене, позивач також просить суд стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 684,00 грн за розгляд справи Північним апеляційним господарським судом.
Положеннями статті 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи із приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд, розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2022 у справі № 911/2191/22 позовну заяву (з доданими до неї документами) ТОВ «Армукрземпроект» та заяву на усунення недоліків з додатками повернуто заявникові без розгляду.
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2022, ТОВ «Армукрземпроект» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 апеляційну скаргу ТОВ «Армукрземпроект» задоволено; ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2022 у справі № 911/2191/22 скасовано; справу № 911/2191/22 ухвалено передати до Господарського суду Київської області для продовження розгляду.
Матеріали справи свідчать про те, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2022, ТОВ «Армукрземпроект» сплатило 2684,00 грн судового збору, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 22 від 13.03.2023.
Крім того, 15.03.2023 між адвокатом та позивачем укладено додаток № 2 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, яким сторони погодили протокол узгодження послуг № 2, пунктом 1 якого передбачено, що відповідно до умов договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 сторони погодили перелік послуг адвоката в процесуальних діях, що надаються замовнику, а саме: - підготовка та написання апеляційної скарги.
В пункті 2 додатка № 2 сторони визначили, що розмір витрат на правову допомогу адвоката по договору складає 4000,00 грн за годину роботи адвоката.
15.03.2023 між адвокатом та клієнтом підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 1 у справі № 911/2191/22, за змістом п. 1 якого на виконання умов договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, укладеного між ТОВ «Армукрземпроект» та адвокатом Арсяном А.О., протоколу узгодження послуг № 2 від 15.03.2023 до договору № 1 про надання правової допомоги від 01.06.2022, адвокат надав клієнту наступні послуги: - підготовка та написання апеляційної скарги 2 (дві) години.
Загальний час надання послуг адвоката замовнику становить 2 (дві) години. Загальна вартість послуг адвоката за надані послуги складає 8 000,00 грн, з розрахунку 4 000,00 грн за годину роботи адвоката (пп. 2, 3 акта).
15.03.2023 клієнт сплатив на користь адвоката грошові кошти в сумі 8 000,00 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією № 132 від 15.03.2023 на суму 8 000,00 грн із призначенням платежу: «сплата за надання правничої допомоги відповідно до акта № 1 від 15.03.23р. у справі № 911/2191/22».
Суд враховує, що Північний апеляційний господарський суд при винесенні постанови від 27.06.2023 у справі № 911/2191/22 не здійснював розподіл судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Зважаючи на те, що за результатом вирішення спору у рішенні від 06.03.2024 суд розподілив витрати позивача лише в частині сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, суд дійшов висновку про можливість розподілу понесених позивачем судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги та витрат, пов`язаних з розглядом справи в Північному апеляційному господарському суді, в порядку, визначеному статтею 129 ГПК України.
Разом з тим, як вже було зазначено вище, у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в Північному апеляційному господарському суді, суд зазначає, що апеляційна скарга є незначна за об`ємом та складністю; розгляд апеляцій скарги здійснювався в письмовому провадженні без виклику сторін; застосування великої кількості законів та підзаконних актів спірні правовідносини не передбачають; апеляційна скарга не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час.
З урахування вищенаведеного, суд не погоджується з тим, що витрати на оплату правничої допомоги, понесені позивачем в Північному апеляційному господарському суді, в даному випадку мають повністю покладатись на відповідача, оскільки розмір таких витрат не є співмірним із складністю справи та пропорційним предмету спору.
З огляду на наведене та з урахуванням складності справи, обсягу наданих адвокатських послуг в межах апеляційного провадження і обсягу виконаних адвокатом робіт, господарський суд вважає, що розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу адвоката в межах апеляційного провадження у цьому випадку має бути зменшений та підлягає до стягнення з відповідача в сумі 4 000,00 грн.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, виходячи з приписів чинного господарського процесуального законодавства стосовно необхідності розподілу судових витрат пропорційно задоволених вимог, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах розгляду справи № 911/2191/22, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу адвоката в цьому випадку підлягає до стягнення з відповідача в загальному розмірі 10 694,97 грн (6 694,97 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в Господарському суді Київської області та 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в межах апеляційного провадження).
Щодо заяви позивача про покладення на відповідача витрат на відправку поштової кореспонденції в сумі 526,95 грн, суд встановив та зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Для розподілу витрат на здійснені поштові послуги, необхідною умовою згідно п. 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, якою регламентовано порядок компенсації, є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат (висновок, викладений у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).
Таким чином, за правилами статті 74 ГПК України розмір таких судових витрат за поштові послуги у загальній сумі 526,95 грн має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.
Обґрунтовуючи розмір поштових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи в сумі 526,95 грн, позивачем долучено до матеріалів справи наступні копії:
- фіскальний чек на оплату конверта С4 з підказом на суму 15,00 грн від 14.09.2022;
- фіскальний чек на оплату конверта С5 з підказом на суму 15,00 грн від 14.11.2024;
- опис вкладення у цінний лист на ім`я Господарського суду Київської області про відправку клопотання ухвалення додаткового рішення з додатками.
Як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Разом з тим, як було зазначено судом раніше, такий вид правової допомоги як підготовка та написання претензії є такою, що надана ТОВ «Армукрземпроект» до дати звернення позивачем до суду із позовом, є формою досудового врегулювання спору, що не передбачена в обов`язковому порядку законодавством України та укладеним між позивачем та відповідачем договором, тобто послуга з підготовки та написання претензії не пов`язана із розглядом справи № 911/2191/22, у зв`язку із чим не може бути покладена на відповідача. З огляду на наведене, суд вважає, що поштові витрати на суму 54,79 грн, понесені позивачем у зв`язку з направленням на адресу відповідача претензії, з урахуванням висновків суду стосовного того, що послуги з підготовки та написання претензії не пов`язані із розглядом справи № 911/2191/22, не можуть бути покладені на відповідача.
Проте, ухвалою Господарського суду Київської області від 11.01.2024 у справі № 911/2191/22 у задоволені заяви ТОВ «Армукрземпроект» про заміну первісного відповідача на належного відповідача відмовлено.
З огляду на наведене, суд вважає, що понесені позивачем поштові витрати на суму 45,00 грн на відправку до Господарського суду Київської області клопотання про заміну сторони виконавчого провадження з додатками не відповідають критеріям розумності відповідних витрат, а також їх реальності, дійсної необхідності та неминучості в межах розгляду справи № 911/2191/22, у зв`язку із чим не підлягають відшкодуванню відповідачем.
Також суд зазначає, що такі витрати, як придбання позивачем конвертів С4 та С5 на загальну суму 30,00 грн не можуть бути віднесені до понесених позивачем витрат на відправку поштової кореспонденції, оскільки відповідно до підп. 11 п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, поштовий конверт упаковка, виготовлена за встановленим стандартом і призначена для пересилання письмових повідомлень та іншого вкладення відповідно до цих Правил.
Вищенаведене дає суду підстави для висновку про те, що витрати позивача на придбання поштових конвертів не стосуються надання поштовою установою послуг з пересилання поштової кореспонденції, а фактично є канцелярськими витратами. Проте суд зазначає, що позивачем не заявлено в заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених ним канцелярських витрат.
Крім того в матеріалах справи відсутні докази того, що придбані позивачем конверти на суму 30,00 грн були використані саме в межах розгляду справи № 911/2191/22. У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на придбання поштових конвертів на загальну суму 30,00 грн не відповідають критеріям розумності відповідних витрат, а також їх реальності в межах розгляду справи № 911/2191/22, у зв`язку із чим не можуть бути покладені по відповідача.
Суд також зазначає, що позивачем не надано до суду поштову накладну за трек номером та фіскальний чек на суму 45,00 грн до опису вкладення у цінний лист на ім`я Господарського суду Київської області про відправку клопотання про ухвалення додаткового рішення № 20 від 07.03.2024.
Водночас, відповідно до п. 62 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок», розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Оскільки позивачем не надано до суду розрахунковий документ, що в розумінні чинного законодавства України є доказом надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що позивачем, всупереч ст. 74, 76, 77 ГПК України, не доведено суду шляхом подання відповідних доказів понесення позивачем поштових витрат на направлення до Господарського суду Київської області заяви про ухвалення додаткового рішення на суму 45,00 грн, у зв`язку із чим вказані витрати не можуть бути покладені на відповідача.
Разом з цим, поштові витрати позивача, понесені ним у зв`язку з розглядом справи № 911/2191/22 на загальну суму 352,16 грн, а саме: відправка до Господарського суду Київської області позовної заяви з додатками (фіскальний чек на суму 54,79 грн), відправка відповідачу позовної заяви з додатками (фіскальний чек на суму 54,79 грн), відправка до Господарського суду Київської області заяви про усунення недоліків з додатками (фіскальний чек на суму 54,79 грн), відправка відповідачу заяви про усунення недоліків з додатками (фіскальний чек на суму 54,79 грн), відправка відповідачу апеляційної скарги з додатками (фіскальний чек на суму 26,00 грн), відправка до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги з додатками (фіскальний чек на суму 26,00 грн), відправка відповідачу відповіді на відзив (фіскальний чек на суму 36,00 грн), відправка відповідачу клопотання про ухвалення додаткового рішення (фіскальний чек на суму 45,00 грн), доведені позивачем належними та допустими доказами, такі витрати відповідають критеріям реальності, неминучості та необхідності в межах розгляду справи № 911/2191/22, у зв`язку із чим підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 4 ст. 129, ст. 244 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вже було зазначено судом раніше, в судовому засіданні 06.03.2024 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі № 911/2191/22, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 401,00 грн основного боргу, 120,68 грн 3% річних, 529,49 грн інфляційних втрат та 2 306,97 грн судового збору.
Враховуючи вищенаведене, приписи ст. 129 Господарського процесуально кодексу України, а також враховуючи документальне підтвердження позивачем витрат на здійснення поштової кореспонденції на суму 352,16 грн, господарський суд дійшов висновку, що фактично понесені позивачем витрати на здійснення поштової кореспонденції були необхідними та неминучими, у зв`язку із чим витрати позивача на здійснення поштової кореспонденції судом покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 327,46 грн.
Керуючись приписами ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» вх. № суду 3441/24 від 13.03.2024 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Клопотання Гірської сільської ради про зменшення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
5. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» про ухвалення додаткового рішення відмовити.
6. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 23.04.2024.
Суддя Л.В. Сокуренко