ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 Справа № 917/323/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра»

про стягнення 157 400,00 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення 157 400,00 грн страхового відшкодування.

Позивач у позові посилається на те, що 22.11.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Vivaro державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованого позивачем, та транспортного засобу Mazda 6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , визнаний винуватцем в цій ДТП. Оскільки, відповідач є страховиком цивільної відповідальності щодо вказаного автомобіля, то позивач набув до нього право вимоги про сплату 157 400,00 грн страхового відшкодування.

Ухвалою від 04.03.2024 суд встановив відповідачу строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (а.с. 46-47).

Ухвала від 04.03.2024 була вручена відповідачу 07.03.2024, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 50). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 22.03.2024.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно із ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі суд вчинив такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 (а.с. 42) цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 04.03.2024 (а.с. 46-47) суд відкрив провадження у справі № 917/323/24, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказана ухвала суду надсилалась сторонам, зокрема:

- позивачу та представнику позивача в їх електронні кабінети у підсистемі Електронний суд (довідка про доставку електронного листа від 07.03.2024, а.с. 48, 49);

- відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 45) та отримана 07.03.2024 відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 50).

Відповідно до ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2), день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3).

Отже, ухвала від 04.03.2024 доставлена сторонам в установленому порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (далі позивач, Страховик) та ТОВ "АГРОБУДІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС "АСТРА" (далі Страхувальник) укладено сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Corporate» № 011092/4100/0000195 від 01.06.2023 (далі Договір, а.с. 7-15), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Opel Vivaro» д/н НОМЕР_1 , та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням (№ 11 переліку транспортних засобів Страхувальника згідно Додатку № 2 до Договору, а.с. 15, зворот).

Строк дії Договору встановлено з 16.06.2023 до 15.06.2024 (п. 14 Договору).

Позивач у позвоі вказує, що 22.11.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Vivaro державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованого позивачем, та транспортного засобу Mazda 6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , визнаний винуватцем в цій ДТП.

В підтвердження вказаного позивач додав до позову:

- відповідь Національної поліції України про ДТП (а.с. 21-22),

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 558049 (а.с. 23),

- постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2023 по справі № 686/32284/23 (а.с. 26) та довідку по справі № 686/32284/23 (а.с. 25).

23.11.2023 страхувальник звернувся до ПАТ «СК «Уніка» із заявою № 6 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 011092/4100/0000195 (а.с. 17).

За актом огляду транспортного засобу від 04.12.2023 (а.с. 27) встановлено пошкодження транспортного засобу «Opel Vivaro» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В рахунку ПП "Автоцентр "ЛИГА" від 27.12.2023 (а.с. 28) вказана вартість ремонту транспортного засобу «Opel Vivaro» д/н НОМЕР_1 в сумі 197 321,17 грн.

Позивач склав страховий акт №6 від 28.12.2023 (а.с. 29), в якому визначив суму страхового відшкодування в розмірі 197 321,17 грн.

Позивач за платіжною інструкцією №133629 від 29.12.2023 виплатив страхове відшкодування в сумі 197 321,17 грн на користь ПП "Автоцентр "ЛИГА" (а.с. 30).

Позивач у позові вказує, що оскільки, ПрАТ «СК «Саламандра» є страховиком за полісом № 213036780 (а.с. 24), за яким станом на 22.11.2023 була застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Mazda 6" д/н НОМЕР_2 , то позивач, у межах понесених ним фактичних витрат, набув право вимоги до відповідача.

Позивач у позові заявив до стягнення з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 157 400 грн (із розрахунку: 160 000,00 грн - 2600,00 грн франшизи = 157 400,00 грн) та повідомив суд, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися, оскільки є не обов`язковими в даній категорії справ.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Особи, відповідальність яких застрахована - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Позивач у позові посилається на те, що 22.11.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Vivaro державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованого позивачем, та транспортного засобу Mazda 6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , визнаний винуватцем в цій ДТП.

Інших ідентифікаційних ознак автомобіля позивач у позові не зазначає.

Позивач у позові також посилається на те, що обставини ДТП та винна у його спричиненні особа були встановлені у постанові Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2023 по справі № 686/32284/23.

Проте, матеріалами справи не підтверджується твердження позивача про те, що вказана дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mazda 6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 .

У відповіді Національної поліції України про ДТП (а.с.21-23) вказано, що 22.11.2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Vivaro державний реєстраційний № НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та транспортного засобу "Mazda 6" державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 558049, вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mazda 6" державний реєстраційний номерНОМЕР_3 .

У постанові Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2023 по справі № 686/32284/23 (а.с.26), суд встановив, що 22 листопада 2023 ОСОБА_1 , керуючи по вул. Довженка 12/2 в м. Хмельницькому, автомобілем "Mazda 6" державний номерний знак НОМЕР_3 , порушив Правила дорожнього руху.

Повний текст цієї постанови господарський суд дослідив шляхом ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень у повному доступі, та встановив, що Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області досліджував обставини щодо керування автомобілем "Mazda 6" з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

У ч. 6 ст. 75 ГПК України вказано, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд встановив, що у постанові Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2023 по справі № 686/32284/23 не підтверджено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , як стверджує позивач у позові.

Позивач у позові заявив вимоги щодо шкоди, завданої ДТП за участю саме автомобіля з державним номерним знакомНОМЕР_2 .

Проте, Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області не встановлював обставин щодо ДТП за участю транспортного засобу з державним номерним знакомНОМЕР_2 .

Іншими доказами, доданими до позову, також не підтверджено участь у ДТП транспортного засобу з державним номерним знакомНОМЕР_2 .

Доказів виправлення судом описки у реєстраційному номері автомобіля, вказаного у постанові Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2023 по справі № 686/32284/23 не надано. У Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про внесення будь-яких виправлень до вказаної постанови суду.

Таким чином, вказана постанова суду не може бути належним доказом в підтвердження факту ДТП за участю автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Також у цій постанові не підтверджено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , як стверджує позивач у позові.

Інших доказів, які б підтверджували факт вказаної дорожньо-транспортної події за участю автомобіля з державним реєстраційним номером BX0026BT, до матеріалів справи позивач не надав і про їх існування у позові не вказує.

Жодного обґрунтування щодо невідповідності вказаного у позові номера автомобіля, доказам, поданим у справу, позивач у позові не наводить.

Відповідно до ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Позивач належними доказами не довів суду факту спричинення дорожньо-транспортної події за участю транспортного засобу Mazda 6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , як позивач вказує у позові.

Позивач не довів належними доказами того факту, що 22.11.2023 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 6 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , як позивач вказує у позові.

А також позивач не довів належними доказами того факту, що ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні ДТП за участю транспортного засобу з державним реєстраційним номером BX0026BT, як позивач вказує у позові.

Позивач не довів належними доказами, що заявлена у цьому позові шкода була завдана джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом з державним реєстраційним номером BX0026BT, як позивач вказує у позові, і, як наслідок, не довів підстав для покладення відповідальності за цю шкоду на відповідача.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні цього позову.

Позивач у позові прохає покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн (за платіжною інструкцією № 4824 від 20.02.2024; а.с. 5) та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України вказані судові витрати покладаються на позивача, оскільки у позові суд відмовив повністю.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 17.04.2024.

Суддя Т. М. Безрук