ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Справа№ 910/8633/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання Місюк О.П.

за участю представників:

позивача - не з`явилися;

відповідача - не з`явилися;

державного виконавця - Дубровський С.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2024

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на рішення старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дубровського Сергія Євгенійовича та на рішення начальника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марценюк Аліни Сергіївни

у справі №910/8633/21 (суддя - Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло"

про зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/8633/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022, позов задоволено повністю, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" здійснити виконання робіт згідно договору №1043-18 від 29.10.2018, а саме виконати роботи з поточного ремонту по заміні вікон на металопластикові загальною площею 114,6 кв.м у "Центральній заводській лабораторії, зарядно акумуляторній станції" ін. №1016, розташованій на території Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон".

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14077,32 грн.

21.07.2022 на виконання рішення та додаткового рішення видано відповідні накази.

24.08.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" надійшли заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/8633/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 замінено Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" за наказами Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/8633/21 на Товариство з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон".

23.02.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" надійшла скарга на рішення старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дубровського Сергія Євгенійовича та на рішення начальника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марценюк Аліни Сергіївни.

У скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" просило суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марценюк Аліни Сергіївни від 13.02.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження №6 (ВП №73259282);

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дубровського Сергія Євгенійовича від 12.01.2024 про закінчення виконавчого провадження №73259282;

- зобов`язати Конотопський відділ державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження №73259282.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 у справі №910/8633/21 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено приписи матеріального та процесуального права.

На переконання скаржника, належним доказом вжиття усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Разом з тим накладення штрафів та направлення повідомлення правоохоронним органам про притягнення боржника до кримінальної відповідальності не є достатніми заходами з виконання судового рішення.

Позивач зауважує, що виконавцем не вчинено сукупності передбачених Законом заходів щодо ефективного та своєчасного виконання рішення суду, а саме:

- не притягнуто боржника до адміністративної відповідальності за невиконання вимог державного виконавця у відповідності до ч. 4 ст. 18 Закону або звернення до суду щодо застосування до боржника приводу;

- не подано до суду подання з метою обмеження права боржнику виїзду за кордон;

- не враховано можливість виконання робіт за договором шляхом залучення субпідрядників.

В підтвердження наведених доводів апелянт покликається на постанови Верховного Суду від 11.08.2021 у справі №523/11518/16, від 27.04.2018 у справі №918/601/15, від 20.01.2020 у справі №619/562/18, від 22.06.2022 у справі №607/2547/20,

З огляду на викладене, скаржник вважає порушеним своє право на виконання остаточного судового рішення та посилається на численну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справах «Шмалько проти України», «Горнсбі проти Греції», «Чіжов проти України», «Глоба проти України» і «Фуклев проти України» доходив висновків, зокрема, про те, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом та є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також про те, що саме на державу покладається обов`язок вжити у межах її компетенції усіх необхідних кроків для виконання остаточного судового рішення та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 апеляційну скаргу у справі №910/8633/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 у справі №910/8633/21, справу призначено до розгляду на 16.04.2024, встановлено іншим учасникам справи строк на подання відзивів.

27.03.2024 до суду від представника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та 28.03.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" надійшли заяви про участь представників Дубровського С.Є. та Савенюк Є.В. у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів за допомогою електронного кабінету та підсистеми відеоконференцзв`язку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 задоволено заяви представників Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" про участь у судовому засіданні 23.04.2024 у справі №910/8633/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

05.04.2024 до суду апеляційної інстанції від Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого виконавча служба просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги вказуючи на те, що виконавцем вжиті всі заходи примусу та реагування, у зв`язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду, прямо передбачених чинним законодавством, зокрема ст. 63 Закону.

Водночас виконавча служба зазначає, що боржником надано пояснення причин невиконання договірних зобов`язань перед скаржником, тому були відсутні підстави для приводу боржника. Також служба вказує на помилковість доводів скарги щодо необхідності застосування до керівника боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки нормами процесуального законодавства не передбачено можливості здійснювати тимчасове обмеження права виїзду за межі України щодо фізичної особи, яка є керівником боржника - юридичної особи.

В межах встановлених судом процесуальних строків Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" не було надано відзиву на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

У судове засідання 23.04.2024, яке відбулося в режимі відеоконференції, з`явився представник виконавчої служби, натомість представник скаржника у судове засідання в режимі відеоконференції на зв`язок із судом не вийшов.

Судом встановлено, що Савенюк Є.В., яка мала намір брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції як представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон", неможливо ідентифікувати у програмі відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua) ні за прізвищем та ім`ям, ні за наявною ел.поштою. Вказаного користувача у програмі не існує (наведене підтверджується відповідною довідкою суду).

Згідно з п. 4 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, а також за ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (справи "Фрідлендер проти Франції", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції"). Критерій розумності строку розгляду справи визначений у листі Верховного Суду України від 25.01.2006, №1-5/45 "Щодо перевищення розумних строків розгляду справ", в якому зазначено, що критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (зокрема, господарських). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства" зазначив, що "… вочевидь для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Суд неодноразово визнавав, що неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів тощо (рішення у справі "Штеґмюллер проти Австрії").

Таким чином, своєчасність вирішення справ та дотримання процесуальних строків є обов`язком суду, виконання якого забезпечує досягнення завдань господарського судочинства, встановлених ч. 3 ст. 2 ГПК України.

З урахуванням вказаного, поряд з наведеними положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та судовою практикою Європейського суду з прав людини, а також обставин провадження у справі, зокрема, беручи до уваги те, що представник скаржника згідно з поданим до суду клопотанням висловила свої наміри взяти участь у судовому засіданні 23.04.2024 в режимі відеоконференції, однак встановити з`єднання з останньою виявилося неможливо, враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції (протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі), а також те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника скаржника за наявними матеріалами справи яких достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні представник виконавчої служби підтримав заперечення щодо апеляційної скарги наведені у відзиві, просив суд залишити без змін оскаржуване рішення суду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника виконавчої служби, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" задоволено повністю, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" здійснити виконання робіт згідно договору №1043-18 від 29.10.2018, а саме виконати роботи з поточного ремонту по заміні вікон на металопластикові загальною площею 114,6 кв.м у "Центральній заводській лабораторії, зарядно акумуляторній станції" ін. №1016, розташованій на території Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон".

На виконання вказаного рішення 21.07.2022 видано відповідні накази.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" наказ був пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби, який постановою від 08.11.2023 відкрив виконавче провадження ВП 73259282.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження були винесені постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та стягнення виконавчого збору.

08.11.2023 державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника.

09.11.2023 було здійснено виклик боржника до виконавчої служби для надання пояснень (на 19.11.2023).

21.11.2023 до відділу від боржника надійшла заява про відкладення провадження виконавчих дій, у зв`язку з наявністю обставин, що перешкоджають їх проведенню.

22.11.2023 державним виконавцем була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій до 05.12.2023.

06.12.2023 була здійснена перевірка виконання боржником вимог виконавчого документа якою встановлено, що рішення суду не виконано, про що складено акт державного виконавця.

Ігнорування відповідачем (боржником) вимог державного виконавця та ухилення від виконання судового рішення стало підставою про винесення 06.12.2023 постанови про накладення штрафу на боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" у розмірі 5100 грн (а.с. 141, т. 4).

21.12.2023 була здійснена повторна перевірка виконання боржником вимог виконавчого документа, якою встановлено, що рішення суду не виконане, про що складено акт державного виконавця.

Ураховуючи викладене, 21.12.2023 була винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн (а.с. 248, т. 4).

Неодноразові спроби спонукати боржника до виконання рішення суду не призвели до позитивного результату.

25.12.2023 державний виконавець направив Конотопському РВП ГУНП в Сумській області повідомлення за вих. №18.6/3168445 про вчинення кримінального правопорушення (невиконання судового рішення або перешкоджання його виконанню), згідно якого просив притягнути до кримінальної відповідальності керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло", а інформацію про прийняте рішення за результатами повідомлення направити відділу ДВС (а.с. 250, т. 4).

08.01.2024 Конотопським РВП ГУНП в Сумській області було повідомлено відділ, що звернення (повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення) було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" Конотопського РВП ГУНП в Сумській області за №20918 від 27.12.2023. За вказаним фактом Конотопським РВП ГУНП в Сумській області проведена перевірка, за якою ознак кримінального правопорушення не встановлено. Подальший розгляд за даним фактом припинено.

12.01.2024 старшим державним виконавцем Конотопського відділу ДВС, з посиланням на п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову, якою закінчено виконавче провадження ВП №73259282 (а.с. 164, т. 4).

01.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" звернувся до начальника Конотопського відділу ДВС зі скаргою на рішення старшого державного виконавця.

13.02.2024 за наслідками розгляду скарги начальником відділу була винесена постанова №6 про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" у задоволенні вимог скарги від 01.02.2024 у повному обсязі та визнано дії старшого державного виконавця відділу Дубровського С.Є. такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Наведене стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" до суду зі скаргою на рішення старшого державного виконавця та начальника Конотопського відділу ДВС.

Скарга мотивована тим, що виконавець не вжив всіх необхідних дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, яким зобов`язано боржника виконати роботи з поточного ремонту по заміні вікон на металопластикові, оскільки накладення штрафів та направлення повідомлення правоохоронним органам про притягнення боржника до кримінальної відповідальності не є достатніми заходами з виконання судового рішення. Водночас, на переконання заявника, державний виконавець взагалі не з`ясував причин невиконання рішення суду та не перевірив фактичну можливість його виконання, у зв`язку з чим протиправно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження.

За результатами розгляду скарги, суд першої інстанції встановивши, що державним виконавцем в порядку виконання рішення суду було вжито всі передбачені положеннями ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо виконання судового рішення, відмовив у її задоволенні.

Північний апеляційний господарський суд вважає правомірними вказані висновки місцевого господарського суду зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Порядок виконання судових рішень в Україні здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1). Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (п. 1 ч. 3).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено ст. 63 Закону.

Відповідно до частин першої та другої цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою цієї статті виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (абз. 2 ч. 3).

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (абз. 3 ч. 3).

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону повторне невиконання боржником рішення суду, яке може бути виконано без його участі, має наслідком надіслання державним виконавцем органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а також вжиття заходів примусового виконання рішення суду. Водночас, у разі невиконання рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника, державний виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

В обох випадках, про які йдеться в абз. 2 та 3 ч. 3 ст. 63 Закону, виконавець має звернутись до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення. Однак ухвалити постанову про закінчення виконавчого провадження після такого звернення виконавець може лише у разі невиконання боржником рішення суду, яке не може бути виконане без його участі (абз. 3 ч. 3 ст. 63 Закону). Якщо ж судове рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець після відповідного звернення до правоохоронних органів не закінчує виконавче провадження, а продовжує вживати передбачені Законом заходи, спрямовані на примусове виконання такого рішення. Відповідна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №924/315/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №910/7310/20.

З викладеного вбачається, що чинним законодавством чітко регламентовано порядок виконання рішень за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії (рішення не може бути виконано без участі боржника) та послідовність застосування до боржника заходів примусу з метою виконання такого рішення.

Колегія суддів зауважує, що виконання рішення суду у даній справі про зобов`язання боржника здійснити виконання робіт згідно договору №1043-18 від 29.10.2018 (виконання робіт з поточного ремонту по заміні вікон на металопластикові) нерозривно пов`язано з особою боржника, тобто у разі невиконання цього рішення боржником воно не може бути виконано без його участі відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 63 Закону.

Відтак, до даних правовідносин у процедурі виконання судового рішення, державний виконавець мав послідовно вчинити дії передбачені приписами абз. 3 ч. 3 ст. 63 Закону для виконання рішення суду, зокрема: перевірити виконання рішення боржником; винести постанову про накладення на боржника штрафу; надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винести постанову про закінчення виконавчого провадження, що і було зроблено виконавцем.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, державним виконавцем в порядку виконання рішення суду (ВП 73259282) про зобов`язання боржника здійснити виконання робіт згідно договору №1043-18 від 29.10.2018, було вжито ряд заходів, регламентованих нормами законодавства, зокрема: винесено постанову про арешт коштів боржника; здійснено перевірку виконання боржником вимог виконавчого документа, якою встановлено, що рішення суду не виконане, про що складено акт державного виконавця; винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн; здійснено повторну перевірку виконання боржником вимог виконавчого документа, якою встановлено, що рішення суду не виконане, про що складено акт державного виконавця; винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн; надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

З огляду на наведені приписи Закону України «Про виконавче провадження», які встановлюють порядок виконання виконавчого документу (у тому числі дотримання певної послідовності дій) та фактично вчинені дії старшим державним виконавцем Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку про відсутність неправомірних дій виконавця під час виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 по справі №910/8633/21.

Що ж стосується тверджень скаржника про не встановлення старшим державним виконавцем Дубровським С.Є. причин невиконання рішення суду боржником, то слід відмітити, що у матеріалах виконавчого провадження міститься лист боржника, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" повідомило про неможливість виконання зобов`язань за договором від 29.10.2018 через істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. За повідомленням боржника, згідно п. 3.1 договору ціна договору складає 388895 грн, тоді як станом на 20.11.2023 ціна на поточний ремонт по заміні вікон на металопластикові становить 899696,35 грн. Тобто, державним виконавцем було встановлено причини невиконання рішення суду боржником, що вказує на безпідставність доводів скарги в цій частині.

Разом з тим колегія суддів відхиляє за безпідставністю доводи апелянта про не вчинення виконавцем заходів щодо ефективного та своєчасного виконання рішення суду, а саме, не притягнення боржника до адміністративної відповідальності, обмеження права боржнику виїзду за кордон, не врахування можливості виконання робіт за договором шляхом залучення субпідрядників.

Так, на переконання скаржника, з огляду на не виконання боржником вимог виконавця зазначених у виклику, останній мав бути притягнений до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 4 ст. 18 Закону, ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції відмічає, що метою виклику державного виконавця передусім є отримання пояснень боржника щодо причин невиконання вимог виконавчого документа.

Поряд з цим, як було встановлено, листом боржника від 21.11.2023 повідомлено відділ про причини невиконання договірних зобов`язань перед скаржником.

Згідно ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення, виражається у невиконанні законних вимог державного виконавці щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподанні або поданні недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, неповідомленні боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявці без поважних причин за викликом державного виконавця(формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З урахуванням наведених норм, беручи до уваги повідомлення боржника про причини невиконання рішення суду, слід констатувати відсутність в діях боржника складу адміністративного правопорушення, відтак відсутні законні підстави для притягнення товариства до адміністративної відповідальності через неявку до виконавчого органу.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд приходить до висновку, що хоча Законом України «Про виконавче провадження» і передбачено право виконавця звернутися з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, однак ГПК України не передбачає можливості здійснювати тимчасове обмеження права виїзду за межі України щодо фізичної особи, яка є керівником боржника - юридичної особи, позаяк обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон може бути розцінено як втручання держави в право людини на свободу пересування. Таким чином у діях державного виконавця щодо не звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України не вбачається бездіяльності чи протиправності.

Поряд з тим беручи до уваги, що виконання рішення суду у даній справі нерозривно пов`язане з особою боржника та унеможливлює виконання цього рішення без його участі, є помилковими доводи скаржника про можливість залучення до виконання рішення субпідрядників, оскільки, зазначений обов`язок із залучення субпідрядників за договором покладається саме на боржника, а не на державного виконавця.

Висновки наведені у постановах Верховного Суду від 11.08.2021 у справі №523/11518/16, від 27.04.2018 у справі №918/601/15, від 20.01.2020 у справі №619/562/18, від 22.06.2022 у справі №607/2547/20, на які покликається скаржник в підтвердження своїх доводів стосовно протиправності дій державного виконавця, не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки у даній справі №910/8633/21 виконання рішення суду нерозривно пов`язано з особою боржника, тоді у наведених справах рішення суду може бути виконано без участі боржника.

З урахуванням наведеного, Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку, що старший державний виконавець Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при вчиненні виконавчих дій дотримався вимог ст. 19 Конституції України, діявши у спосіб та порядок визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Поряд з цим безрезультатність здійснених державним виконавцем заходів не можуть бути розцінені як неправомірні дії чи неправомірна бездіяльність. Більше того, безрезультатність здійснених державним виконавцем заходів не є підставою для задоволення скарги стягувача (аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 у справі №922/3503/16).

З огляду на викладене Товариство з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" звертаючись до суду з відповідною скаргою не довело ні неправомірності дій, ні неправомірної бездіяльності старшого державного виконавця Конотопського ВДВС, що могло б призвести до порушення права заявника саме такими діями чи бездіяльністю.

Враховуючи, що оскаржувані рішення старшого державного виконавця та начальника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції були прийняті у відповідності до законодавства та в межах повноважень, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом про відсутність підстав для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон".

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують обставин щодо правомірного застосування судом першої інстанції приписів матеріального та процесуального законодавства, а тому відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Разом із тим колегія суддів погоджується з викладеними у відзиві на апеляційну скаргу доводами виконавчої служби, обґрунтованість та відповідність яких чинному законодавству і фактичним обставинам справи підтверджується вищенаведеними висновками суду апеляційної інстанції.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 у справі №910/8633/21 прийнята у відповідності до норм законодавства, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" - без задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2024 у справі №910/8633/21 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 24.04.2024.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко