ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024м. ДніпроСправа № 904/714/24
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Золотарьової Я.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія", м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КРИВОРІЖГАЗ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у розмірі 448 851,46 грн

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КРИВОРІЖГАЗ" і просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 448 851,46 грн, з яких 343 972,00 грн - сума основного боргу, 84 023,40 грн - пеня, 9 948,00 грн - 3% річних, 10 908,06 грн - інфляційні втрати та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №12А160-226-21/38A501-10847-21 від 01.09.2021 в частині порушення строків виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2024 доставлена в електронний кабінет відповідача 23.02.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (арк.с.45).

12.03.2024 відповідач подав відзив на позов.

18.04.2024 позивач подав відповідь на відзив.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №12А160-226-21/38A501-10847-21 від 01.09.2021 в частині порушення строків виконання грошового зобов`язання.

Позивач зазначає, що АТ «Криворіжгаз» отримало в січні та лютому 2023 року послуги, передбачені умовами Договору, проте в порушення умов Договору не здійснило оплату на суму 343 972,00 грн.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

В своєму відзиві на позов відповідач не заперечує щодо укладено між ним та позивачем договору. У своїй господарській діяльності АТ "Криворіжгаз" використовувало свою комп`ютерну інфраструктуру, яка була невід`ємною частиною комплексної комп`ютерної інфраструктури ТОВ "Регіональна газова компанія", діяльність якої контролювалася вищевказаною компанією на підставі договорів про надання відповідних послуг.

Відповідач зазначає, що 17.03.2023 року адміністраторами ТОВ "Регіональна газова компанія" у віддаленому режимі без будь-яких попереджень та повідомлень, безпідставно, в односторонньому порядку та в порушення умов договорів було здійснено заміну паролів доступу до ІТ серверів та мережевого обладнання АТ "Криворіжгаз", а також було проведено їх відключення від централізованих мережевих ресурсів.

Відповідач посилається на військову агресію російської федерації проти України як на форс-мажорні обставини. На думку відповідача, зазначені обставини мають бути враховані судом при вирішенні питання про відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати послуг.

Також відповідач просить суд у випадку ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог позивача зменшити розмір заявленої ТОВ "Регіональна газова компанія" до стягнення пені на 99%. Також відповідач просить врахувати скрутний фінансовий стан, наявність дебіторської та кредиторської заборгованості.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Акти надання послуг підписані електронними підписами ТОВ «Регіональна газова компанія» та АТ «Криворіжгаз», що не заперечується Відповідачем.

Також, відповідно до п. 2.1. Договору у 2023 році за надані за цим Договором послуги Замовник щомісячно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, сплачує Виконавцю кошти в сумі 171 986 гривень.

Тому, Сторони в договорі чітко встановили строки розрахунків, відтак посилання Відповідача, що такі договором не встановлені є необґрунтованими.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру пені позивач зазначає, що постанова НКРЕКП про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу прийнята 28.07.2023, а спір йде за несплату послуг отриманих ще в січні - лютому 2023 року. Також, сторони укладаючи договір, погодили всі його істотні умови, в тому числі ціну, штрафні санкції, обсяги та строки надання послуг. Відтак відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за договором, погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» (далі - Позивач, ТОВ «Регіональна газова компанія») та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі - Відповідач, АТ «Криворіжгаз») 01.09.2021 року укладено Договір№12А160-226-21/38А501-10847-21 (далі - Договір), відповідно до якого ТОВ «Регіональна газова компанія», як Виконавець, зобов`язується надати АТ «Криворіжгаз», як Замовнику, послуги передбачені цим Договором.

В п. 1.2. Договору вказано послуги, що надаються в межах цього Договору:

- право строкового платного користування програмно-апаратним комплексом RGC -Cloud;

- розширення функціоналу обчислювальних потужностей програмно-апаратного комплексу RGC -Cloud;

- консультаційні послуги з приводу функціонування програмно-апаратного комплексу.

Відповідно до п. 2.1. Договору у 2023 році за надані за цим Договором послуги Замовник щомісячно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, сплачує Виконавцю кошти в сумі 171 986 (сто сімдесят одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 28 664 (двадцять вісім тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 33 копійки.

Відповідно до п. 2.5. Договору сторони домовились, що обмін Актами приймання- передачі послуг відбувається за допомогою програмного забезпечення M.E.Doc, при цьому документи в електронному вигляді скріплюється електронним цифровим підписом кожної із Сторін.

Згідно п. 3.2 Договору Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за цим Договором.

Замовник на підставі положень п. 3.3 Договору зобов`язаний серед іншого своєчасно та в повному обсязі проводити оплати за цим Договором.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати, визначених розділом 2 цього Договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.1. Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін, діє з 01.09.2021 року по 31.12.2023 року включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно умов Договору ТОВ «Регіональна газова компанія» надало АТ «Криворіжгаз» у січні та лютому 2023 року послуги, передбачені Договором, на загальну суму 343 972, 00 грн., що підтверджується Актами надання послуг №РЕЯ73000122 від 31.01.2023 та №РЕЯ73000364 від 28.02.2023 року, який сформовано та направлено до АТ «Криворіжгаз» за допомогою системи електронного документообігу «M.E.Doc» у вигляді електронних документів (Е-документи).

Вищезазначений Акти надання послуг №РЕЯ73000122 від 31.01.2023 року та №РЕЯ73000364 від 28.02.2023 року підписані електронними підписами ТОВ «Регіональна газова компанія» та АТ «Криворіжгаз» відповідно до роздруківки протоколу руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень / квитанцій з системи електронного документообігу «M.E.Doc».

Однак відповідач не здійснив оплату отриманих прав та послуг, що і стало причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини надання послуг.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати наданих послуг. Відтак, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач заперечив щодо суми основного боргу та вказав, що не мав доступу до серверів та мережевого обладнання з 17.03.2023.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо суми основного боргу та зазначає, що акти наданих послуг, що містяться в матеріалах справи підписані між сторонами за допомогою електронного підпису.

В матеріалах справи відсутні докази зауважень відповідача щодо обсягів та якості наданих послуг.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості, яка утворилась за надані послуги у січні та лютому 2023 року. Натомість, відповідач позбавився доступу до серверів та мережевого обладнання з 17.03.2023.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надану послугу у розмірі 343 972,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати, визначених розділом 2 цього Договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Позивач нарахував пеню за січень 2023 на суму 42 105,94 грн за період з 16.02.2023 по 18.08.2023 та за лютий 2023 на суму 41 917, 46 грн за період з 16.03.2023 по 18.19.2023.

Відповідач заперечив щодо нарахування пені та у випадку ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог позивача просив зменшити розмір заявленої ТОВ "Регіональна газова компанія" до стягнення пені на 99%, у зв`язку із зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ "Криворіжгаз" відповідно до постанови НКРЕП №1388 "Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ "Криворіжгаз" від 28.07.2023, яка набрала чинності з 01.08.2023. Також відповідач просить врахувати скрутний фінансовий стан, наявність дебіторської та кредиторської заборгованості.

Позивач проти клопотання відповідача про зменшення розміру пені заперечує, посилаючись на те, що постанова НКРЕКП про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу прийнята 28.07.2023, а спір йде за несплату послуг отриманих ще в лютому 2023 року. Також, сторони укладаючи договір, погодили всі його істотні умови, в тому числі ціну, штрафні санкції, обсяги та строки надання послуг. Відтак відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за договором, погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відтак, вирішення питання про зменшення пені та розмір, до якого він підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

Відтак, суд, ухвалюючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

З огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність поданих відповідачем доказів того, що порушення зобов`язання за договором сталося з незалежних від відповідача причин (виняткового випадку) та цей випадок є винятковим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 99%.

Посилання відповідача на воєнний стан господарським судом до уваги не приймаються з огляду на таке.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

В цьому випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 84 023, 40 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 9 948, 00 грн за сукупний період з 16.02.2023 по 16.02.2024 та інфляційні втрати у розмірі 10 908, 06 грн за період березень 2023 січень 2024.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 9 948, 00 грн та інфляційних втрат у розмірі 10 908, 06 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 6 732, 77 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КРИВОРІЖГАЗ" про зменшення розміру пені залишити без задоволення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КРИВОРІЖГАЗ" (пр. Металургів, 1, Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50051; ідентифікаційний код 03341397) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" (вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, Київ 10, 01010; ідентифікаційний код 37401646) основну заборгованість у розмірі 343 972, 00 грн, 9 948, 00 грн - 3 % річних, 10 908, 06 грн - інфляційні втрати, 84 023, 40 грн пеня та судовий збір у розмірі 6 732, 77 грн.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, строк для подання доказів позивачем щодо розміру, понесених ним судових витрат - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова