ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"25" квітня 2024 р. Справа № 903/1306/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Василишин А.Р.

судді Філіпова Т.Л.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 28 лютого 2024 року у справі №903/1306/23 (повний текст складено 07 березня 2024 року, суддя Дем`як В.М.)

за позовом Заступника керівника Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної військової адміністрації

до Литовезької сільської ради (відповідач 1)

та до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (відповідач 2)

про визнання незаконним рішень, скасування державної реєстрації земельної ділянки та її повернення до земель державної власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28 лютого 2024 року у справі №903/1306/23 позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 55 додатку до наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 27 серпня 2018 року №3-1034/15-18-сг "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність".

Визнано незаконним та скасовано пункт 55 додатку до рішення Литовезької сільської ради №18/40 від 28 вересня 2018 року "Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Литовезької сільської ради" щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0003 площею 9,2355 га. у комунальну власність Литовезької сільської ради.

Вирішено усунути перешкоди державі в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0003 площею 9,2355 га. шляхом скасування її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Вирішено усунути перешкоди державі в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0003 площею 9,2355 га., що розташована за межами Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області.

Вирішено усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання Литовезької сільської ради (Волинська область, Володимирський район, с. Литовеж, вул. Володимира Якобчука, 11, ) повернути у власність держави в особі Волинської обласної військової адміністрації (м. Луцьк, Київський майдан, 9, ) земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0003 площею 9,2355 га.

Присуджено до стягнення з Литовезької сільської ради (Волинська область, Володимирський район, с. Литовеж, вул. Володимира Якобчука, 11, ) на користь Волинської обласної прокуратури (м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 6710,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Присуджено до стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, ) на користь Волинської обласної прокуратури (м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 6710,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 28 лютого 2024 року у справі №903/1306/23, позов прокурора залишити без розгляду, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю, застосувати строки позовної давності.

Листом №903/1306/23/2151/24 від 29 березня 2024 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Волинської області.

Належним чином оформлені матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 08 квітня 2024 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 квітня 2024 року у справі №903/1306/23 залишено без руху апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 28 лютого 2024 року у справі №903/1306/23. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати належні докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 16104 грн.

Довідкою про доставку електронного листа підтверджено доставку відповідачу Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху до його електронного кабінету 12 квітня 2024 року.

Отже, 10-денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 22 квітня 2024 року.

25 квітня 2024 року скаржник подав клопотання, в якому просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, обгрунтовуючи таке клопотання відсутністю фінансування за кодом економічної класифікації 2800.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване спеціальними нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті) за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, яким з огляду на майновий стан суд може відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", то законодавець визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Таким чином, звертаючись до господарського суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору Головне управління Держгеокадастру у Волинській області мало б керуватись наведеними нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір" .

Натомість норми пунктів 1 - 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а норми пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зазначеної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що посилаючись у клопотанні на майновий стан, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області пояснює про відсутність коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рахунку за кодом економічної класифікації 2800. Натомість заявник жодним чином не доводить можливість надходження коштів у відповідній сумі та у певний строк, що не відповідає вимогам статей 169, 170 ГПК України.

З урахуванням наведеного відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 60).

Колегією суддів встановлено, що скаржник не виконав вимог Північно-західного апеляційного господарського суду, визначених в ухвалі від 12 квітня 2024 року про залишення скарги без руху, - недоліків апеляційної скарги у визначений строк не усунув, доказів сплати судового збору суду не надав, тому апеляційна скарга підлягає поверненню Головному управління Держгеокадастру у Волинській області.

Так, згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються норми статті 174 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо особа не усунула недоліки поданої заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з такою заявою.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду у загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 242, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі №903/1306/23.

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 28 лютого 2024 року у справі №903/1306/23 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.