ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"15" квітня 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/378/24

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМХОЛДИНГ", вул. Лук`яненка Левка, буд. 14/Мазепи Гетьмана, 2, м. Вінниця, 21012, код - 32234097

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННАФТОТРЕЙД", вул. Лук`яненка Левка, буд. 18, м. Вінниця, 21011, код - 38445464

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-В", вул. Миколи Оводова, буд. 51, корп. 1, м. Вінниця, 21050, код - 30743795

про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації

за участю секретаря судового засідання: Московчук Є.В.

позивача: Бевз Оксана Іванівна, посвідчення № 548 від 23.01.2024 року

відповідача: Атаманюк Ярослав Васильович, посвідчення № 97 від 10.01.2017 року

третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

03.04.2024 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 02.04.2024 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМХОЛДИНГ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННАФТОТРЕЙД" про:

- визнання нікчемним договору купівлі-продажу від 24.03.2010 року, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМХОЛДИНГ" і Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-В" та рішення третейського суду при товарній біржі "Скарб" від 05.07.2010 року № 6/1-10;

- визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 70634462 від 11.12.2023 року щодо виробничого будинку загальною площею 2414.1 кв.м. яка складається з Кузні "А", склад "Б", котельні "В", резервуару зберігання води №1 за адресою місто Вінниця, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок 2В, прийнятого державним реєстратором райгородської сільської ради Яремко Інною Миколаївною, яким були зареєстровані права Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-В", номер відомостей про речове право: 52887492;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 29.12.2023 року № 9095, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інною Анатоліївною щодо об`єкту нерухомості з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 020;

- визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 70968202 від 29.12.2023 року, прийнятого державним реєстратором Скутельник Інною Анатоліївною і зареєстровано в Державному реєстрі речових прав щодо об`єкту нерухомості з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 020;

- витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННАФТОТРЕЙД" виробничий будинок загальною площею 2414.1 кв.м. який складається з Кузні "А", складу "Б", котельні "В", резервуару зберігання води №1 за адресою місто Вінниця, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок 2В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Також, представником позивача подано заяву (б/н від 02.04.2024 року) (вх.канц. № 01-48/17/24 від 03.04.2024 року), в якій останній просить суд забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження і заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесених до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо виробничого будинку загальною площею 2414.1 кв.м., який складається з Кузні "А", складу "Б", котельні "В", резервуару зберігання води №1 за адресою місто Вінниця, вулиця Мазепи Гетьмана, будинок 2В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), право власності на який зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІННАФТОТРЕЙД" на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2023 року № 9095, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інною Анатоліївною.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.04.2024 року заяву розподілено судді Міліціанову Р.В.

Ухвалою суду від 04.04.2024 року заяву (б/н від 02.04.2024 року) (вх.канц. № 01-48/17/24 від 03.04.2024 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМХОЛДИНГ" про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін та третьої особи на 11.04.2024 року.

Ухвалою суду від 08.04.2024 року відкрито провадження у справі № 902/378/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.05.2024 року.

Судом залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-В" та задоволено клопотання (б/н від 02.04.2024 року) (вх.канц. № 01-34/3575/24 від 03.04.2024 року) про витребування доказів.

У судовому засіданні 11.04.2024 року оголошено перерву до 15.04.2024 року.

15.04.2024 року представником відповідача подано заяву (б/н від 15.04.2024 року) (вх.канц. № 01-34/3973/24) про приєднання до матеріалів справи доказів.

У судовому засіданні 15.04.2024 року прийняли участь представники позивача та відповідача.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зауважує, що саме на заявника покладено тягар доказування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, їх своєчасності та достатньої обґрунтованості.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову (з урахуванням підстав поданого позову) позивач зазначає, що є власником ряду об`єктів нерухомості у м. Вінниці, зокрема мазутного цеху, складовою частиною якого є котельня, кузня, склад і резервуару, розташовані за адресою м. Вінниця, вул. Мазепи Гетьмана, буд. 2В.

22.02.2024 року позивач через свого представника отримав інформаційну довідку з Державного реєстратору речових прав, за змістом якої вбачається, що належне йому майно вибуло з його володіння.

Зокрема, з довідки №367022539 вбачається, що 08.12.2023 року майно було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-В" на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2010 року, рішення третейського суду при товарній біржі "Скарб" від 05.07.2010 року №6/1-10 та довідки КП "Вінницьке міське БТІ" від 08.12.2023 року.

29.12.2023 року після внесення відомостей в Державного реєстратору речових прав ТОВ "ЕКСПРЕС-В" продало майно на користь ТОВ "Віннафтотрейд".

При цьому, як зазначає позивач жодних дій по відчуженню належного йому майна він не вчиняв та договір купівлі-продажу від 24.03.2010 року є фіктивним, договір не містив третейського застереження, не був посвідчений нотаріусом. що автоматично робить його нікчемним.

За твердженнями позивача, існує небезпека відчуження майна, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів позивача або ускладнить цей процес, а також унеможливить виконання рішення суду.

Надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що посилання позивача на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду мотивовані наведеними вище обставинами безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості утруднення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів існування або виникнення права власності або володіння позивача на спірний об`єкт нерухомого майна виробничого будинку загальною площею 2414.1 кв.м., який складається з Кузні "А", складу "Б", котельні "В", резервуару зберігання води №1 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020).

Самі лише посилання на наявність у власності об`єктів нерухомого майна без надання відповідних доказів не можуть підтверджувати набуття відповідних прав.

Суд дійсно не уповноважений надавати на стадії вирішення питання про забезпечення позову оцінку правомірності предмету та підставам поданого позову, однак для доведення існування ризиків, передбачених ст. 136 ГПК України, заявник має довести існування у нього власне прав та інтересів, які потребують судового захисту та котрі неможливо чи утруднено буде поновити у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову.

Однак, з наданої позивачем Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 11-14) не вбачається наявності записів щодо виникнення або припинення речових прав на спірне нерухоме майно за позивачем.

Посилаючись на фіктивність та нікчемність Договору купівлі-продажу від 24.03.2010 року (т. 1 а.с. 15, 16), заявником при обґрунтуванні підстав вжиття заходів забезпечення позову одночасно не зазначено, що вказаний договір не містить відомостей щодо правових підстав виникнення права власності.

Традиційно підстави набуття права власності поділяють на первісні (набуття права власності вперше, незалежно від волі попередніх власників) і похідні (зміна власника). Практичне значення такого поділу полягає в тому, що розглядаючи спори про захист права власності, набутого у похідний спосіб, судам необхідно враховувати імовірність наявності прав на відповідне майно в інших осіб.

Відповідно до норм ЦК України до первісних підстав набуття права власності належать набуття права на новостворене майно, у тому числі об`єкт будівництва (стаття 331), переробка речі (стаття 332), привласнення загальнодоступних дарів природи (стаття 333), набувальна давність (стаття 344) та інші (Постановв КГС ВС від 27.06.2018 у справі N 904/8186/17).

Найбільш поширеними похідними способами набуття права власності юридичними особами є набуття права власності на підставі правочинів (стаття 334) та у порядку правонаступництва (стаття 107 ЦК України).

Таким чином, за відсутності станом на момент розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову належних доказів щодо виникнення, існування або припинення прав позивача на спірне нерухоме майно; підготовки документів щодо реєстрації відповідних прав, ТОВ "ПРОМХОЛДИНГ" не доведено існування ризиків, передбачених ч. 2 ст. 136 ГПК України, наявність яких є достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.

Тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини.

Тобто, на заяви про забезпечення позову, у задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМХОЛДИНГ" (б/н від 02.04.2024 року) (вх.канц. № 01-48/17/24 від 03.04.2024 року) про вжиття заходів забезпечення позову у справі 902,378/24 шляхом заборони відчуження і заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесених до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо виробничого будинку загальною площею 2414.1 кв.м., який складається з Кузні "А", складу "Б", котельні "В", резервуару зберігання води №1 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), право власності на який зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІННАФТОТРЕЙД" на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2023 року № 9095, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інною Анатоліївною.

2. Примірник ухвали надіслати учасникам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: представнику позивача адвокату Бутиріну Я.Я. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення - 15.04.2024 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 22.04.2024 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Лук`яненка Левка, буд. 14/Мазепи Гетьмана, 2, м. Вінниця, 21012)

3 - відповідачу (вул. Лук`яненка Левка, буд. 18, м. Вінниця, 21011)

4 - третій особі ТОВ "Експрес-В" (вул. М. Оводова, буд. 51, коп. 1, м. Вінниця, 21050)