ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Справа№ 910/17835/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.03.2024

у справі №910/17835/23 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Еліт"

до Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Еліт" звернулося з позовом до Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" про стягнення заборгованості у розмірі 764738,16 грн, з яких: 338800,00 грн - основний борг, 115713,08 грн - інфляційні втрати, 22669,64 грн - 3% річних та 287555,44 грн - пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №25-05/21ДП від 25.05.2021 про надання послуг з охорони об`єктів в частині оплати наданих позивачем послуг у строк, визначений цим правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 відкрито провадження у справі №910/17835/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

28.02.2024 Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Імпульс" подало зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Еліт" про стягнення 611920,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №910/17835/23 у задоволенні заяви Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" про поновлення строку для подання зустрічного позову відмовлено, а зустрічний позов Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" повернуто заявнику через відсутність поважних причин для поновлення строку на подання зустрічного позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Імпульс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким поновити строк для подання зустрічного позову та прийняти зустрічний позов для спільного розгляду з первісним.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права та неправомірно повернуто зустрічну позовну заяву, оскільки судом не надано оцінку поважності причин пропуску Державним підприємством "Науково-технічний комплекс "Імпульс" встановленого законом строку на подання зустрічного позову.

Скаржник вказує на те, що строк на подання зустрічної позовної заяви було пропущено з огляду на проведення на підприємстві перевірки виконання умов спірного договору, в тому числі обсягу фактично наданих послуг з охорони та їх вартість, яка була нарахована позивачем та сплачена відповідачем. За результатами такої перевірки було встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Еліт" умов договору №25-05/21 від 25.05.2021, що і стало підставою для подання зустрічного позову. Вказані обставини, на переконання відповідача, свідчать про неможливість своєчасного подання зустрічної позовної заяви, а відтак наявні обґрунтовані підстави для поновлення відповідачу процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Крім цього, в апеляційній скарзі викладено клопотання про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 апеляційну скаргу у справі №910/17835/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №910/17835/23, відмовлено скаржнику у задоволенні клопотання про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, встановлено позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В межах встановлених судом процесуальних строків позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про повернення зустрічної позовної заяви у справі (п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Разом з цим, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Процесуальний порядок сумісного розгляду в межах однієї справи первісного та зустрічного позовів регулюється нормами ст. 180 ГПК України, за змістом ч. ч. 1, 2 якої відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як убачається з матеріалів справи, строк для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 165 ГПК України, судом першої інстанції встановлювався ухвалою від 18.12.2023 (не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі).

Відповідно до матеріалів справи, ухвала Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 про відкриття провадження у справі була вручена відповідачу (шляхом її надіслання в його електронний кабінет) 19.12.2023 (надіслана до електронного кабінету 18.12.2023 об 20:13).

Отже, відповідач мав право пред`явити зустрічний позов, згідно ст. 180 ГПК України, у строк до 03.01.2024.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, зустрічна позовна заява була подана відповідачем лише 28.02.2024, що підтверджується відміткою канцелярії суду, тобто поза межами строку, визначеного в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.12.2023.

Повертаючи зустрічну позову заяву, суд першої інстанції зазначив, що наведені обставини пропуску строку на звернення з зустрічним позовом є неповажними, оскільки відповідач був обізнаний про відкриття провадження у справі, а результати внутрішньої перевірки підприємства відповідача не доводять поважності причин пропуску строку.

Судова колегія погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції за наступних підстав.

Статями 113 - 116 ГПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, -встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи, тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку.

Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причин його пропуску.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13).

Із правового контексту норм ст. ст. 118, 119 ГПК України вбачається, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №910/15481/19, від 19.05.2021 у справі №916/2657/20.

Частиною 4 статті 13 ГПК України зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Так, у апеляційній скарзі скаржник зазначив, що не мав об`єктивної можливості своєчасно подати зустрічну позовну заяву, оскільки з 03.01.2024 на підприємстві розпочалася перевірка виконання умов спірного договору, в тому числі обсягу фактично наданих послуг з охорони та їх вартість, яка була нарахована позивачем та сплачена відповідачем. За результатами такої перевірки було встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Еліт" умов договору №25-05/21 від 25.05.2021, що і стало підставою для подання зустрічного позову.

Однак, зазначене оцінюється колегією суддів критично, оскільки терміни проведення на підприємстві відповідача внутрішньої перевірки виконання умов спірного договору залежали виключно від суб`єктивної поведінки відповідача, а тому наведені доводи відповідача не вказують на поважність причин пропуску відповідного строку. Разом з тим слід зауважити, що позовна заява була надіслана відповідачу в його електронний кабінет 20.11.2023, тобто за умови прагнення відповідача добросовісно використовувати процесуальне право на подання зустрічного позову в межах цієї справи, саме з вищенаведеної дати він мав можливість розпочати вчинення дій щодо перевірки виконання сторонами умов спірного договору та як наслідок, подати зустрічну позовну заяву в межах процесуальних строків.

За таких підстав судова колегія вважає, що клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову не містить посилання на обставини, що завадили відповідачу звернутися до суду із зустрічним позовом в межах встановленого судом строку, а наведені ним причини пропуску строку не містять посилання на обставини, що є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення відповідача та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії щодо пред`явлення зустрічного позову у встановлений строк. Отже, місцевий господарський суд правомірно відмовив в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на пред`явлення зустрічного позову.

За приписами ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Оскільки Державним підприємством "Науково-технічний комплекс "Імпульс" заявлено зустрічний позов у справі №910/17835/23 після спливу встановленого законом строку для подання зустрічного позову, а наведені заявником причини його пропуску не є поважними, зустрічна позовна заява правомірно повернута господарським судом першої інстанції на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Враховуючи, що відповідач не позбавлений можливості у межах позову про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з охорони об`єктів доводити відсутність підстав для стягнення такої заборгованості через невідповідність обсягу фактично наданих послуг та їх розміру, а також не позбавлений можливості звернутися до суду з окремим позовом - його право на судовий захист не є порушеним.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин Північний апеляційний господарський суд вважає оскаржувану ухвалу такою, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави для скасування ухвали Господарського суду міста від 04.03.2024 у даній справі відсутні. Доводи викладені в апеляційній скарзі правильності висновків місцевого господарського суду не спростовують, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №910/17835/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Імпульс".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко