ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

22.04.2024м. ДніпроСправа № 9/280

За скаргою Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради на дії (бездіяльність) державного виконавця у справі:

за позовом Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. А.М.Макарова, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 - Обласного комунального підприємства Дніпротеплоенерго, м. Дніпропетровськ

до відповідача-2 - Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго, м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості 20 691 106 грн. 85 коп.

Суддя Бєлік В.Г.

За участю секретаря судового засідання Голігорова Т. І.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2 (скаржника): Поташников Є.В., представник (поза межами суду);

від ВДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. А. М. Макарова" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просило стягнути з Обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" заборгованість у розмірі 20 691 106,85 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 (суддя Подобєд І.М.) у позові до Обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" відмовлено; позов до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. А. М. Макарова" суму 17 607 716, 93 грн. основного боргу, 5 391 287,97 грн. збитків від інфляції, 1 424 264,38 грн. три відсотка річних, 1 700 грн. витрат на держмито, 87,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16.12.2003 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 було видано наказ № 9/280.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.04.2004 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 у справі № 9/280 залишено без змін.

11.04.2024 Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця та просить суд:

1) поновити пропущений строк на подання скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця;

2) Визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправною.

3) Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської ради, накладений постановою про арешт коштів боржника від 17.06.2016 року в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №49448343.

4. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської ради, накладений постановою про арешт коштів боржника від 31.03.2017 року в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №49448343.

5) Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської ради, накладений постановою про арешт коштів боржника від 16.03.2017 року в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №49448343.

6. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської ради, накладений постановою про арешт коштів боржника від 22.06.2018 року в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №49448343.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області № 120 від 12.04.2024 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2024 матеріали справи №9/280 для розгляду скарги передано судді Бєлік В.Г.

В подальшому здійснено запит справи з архіву.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2024 прийнято скаргу Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради на дії (бездіяльність) державного виконавця до розгляду та призначено розгляд скарги у засіданні на 22.04.24 о 11:00 год.

15.04.2024 через систему "Електронний суд" від Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 заяву представника відповідача-2 (скаржника) - Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та судове засідання з розгляду скаргиі, яке призначене на 22.04.2024 о 11 год. 00 хв., вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника відповідача-2 (скаржника).

16.04.2024 від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України через систему "Електронний суд" надійшов відзив на скаргу.

Представники відповідача та ДВС у судове засідання 22.04.2024 з розгляду скарги не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради на дії (бездіяльність) державного виконавця, суд дійшов наступного висновку.

Обґрунтовуючи скаргу скаржник посилається на інформацію, яка надана АТ Перший Український міжнародний банк, ПАТ АБ Укргазбанк та АБ Південний та на постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у зведеному виконавчому провадженні № 49448343 від 17.06.2016, 16.03.2017, 31.07.2017, 22.06.2018.

Завданням господарського судочинства, згідно ст. 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно приписів ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частинами 1 та 2 статей 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ч. 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно статті 56 Закону України Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

У скарзі скаржник зазначає, що за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 у справі № 9/280, 16.12.2003 видано судовий наказ на підставі якого відкрито виконавче провадження № 30427117. Виконавче провадження № 30427117 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 49448343 в якому накладено зазначені скаржником арешти.

Виконавче провадження № 30427114 закінчено на підставі пункту 2 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України Про виконавче провадження, тобто після затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Постанова про закінчення виконавчого провадження № 30427114 винесена 11.03.2019, скаржник звернувся до суду через 5 років після закінчення виконавчого провадження.

Частиною 5 статті 74 Закону України Про виконавче провадження передбачено 10-денний строк оскарження рішення та дій виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

24.11.2023 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 у справі № 9/280, знято всі арешти з усіх рахунків що належать боржнику: Комунальному підприємству Павлоградтеплоенерго.

Скаржник звернувся до господарського суду 11.04.2024, тобто після скасування держаним виконавцем арештів накладених в межах виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 9/280.

Щодо оскарження бездіяльності державного виконавця та зобовязання зняти арешти з грошових коштів скаржника в межах зведеного виконавчого провадження суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведених правових норм, передбачених частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, вбачається, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконанні рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства відповідно.

Разом з тим, відповідно до статті 30 Закону України Про виконавче провадження, якою урегульовано особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Суд зазначає, що у разі наявності єдиного суб`єкта примусового виконання (державного виконавця) закон визначав єдиний порядок проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні, зокрема, арешт накладається з урахуванням всіх виконавчих документів. Тобто стягнення відбувається одночасно за всіма виконавчими документами. (Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 160/21596/21, у постанові Верховного Суду від 02.09.2022 у справі № 910/10965/17).

При цьому законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів і підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справі № 927/395/13 та у справі № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 та від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16.

Згідно ч. 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Беручи до уваги вищевказані обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 232 - 236, 339 - 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради на дії (бездіяльність) державного виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 25.04.2024.

Суддя В.Г. Бєлік