ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. Справа№ 925/1349/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Пономаренко В.О.

від відповідача - Лугова І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича

на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 р. (повний текст складено 13.06.2023 р.)

у справі № 925/1349/22 (суддя - Довгань К.І.)

за позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича

про стягнення 67966,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича про стягнення 67966,00 грн за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, з яких: 33983,00 грн штрафу та 33983,00 грн пені.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що відповідач за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно з п. 2 резолютивної частини рішення № 66/46-р/к Антимонопольного комітету України не сплатив штраф у розмірі 33983,00 грн у встановлені строки, у зв`язку з чим останньому нараховано пеню.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 р. у справі № 925/1349/22 позов Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено повністю; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича штраф у розмірі 33983,00 грн та пеню у розмірі 33983,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Бебик Дмитро Сергійович подав апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від № 66/46-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу прийнято за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для справи, при недоведенні обставин, які мають значення для справи, і які визнані встановленими, що призвело до неправильного застосування ст. ст. 50, 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 925/1349/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 925/1349/22.

До суду 27.10.2023 р. надійшли матеріали справи № 925/1349/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича, зупинено дію рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 р. у справі № 925/1349/22 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.

27.11.2023 р. через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 р. розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 р. у справі № 925/1349/22 вирішено здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено до розгляду на 19.03.2024 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 р. задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича про участь у судовому засіданні у справі № 925/1349/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 р. задоволено заяву Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про участь у судовому засіданні 19.03.2024 р. у справі № 925/1349/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 р. було відкладено розгляд справи № 925/1349/22 до 16.04.2024 р.

У судовому засіданні 16.04.2024 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

18.12.2019 р. адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - територіальне відділення) було прийнято рішення від № 66/46-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на Фізичну особу-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича.

Вказаним рішенням визнано, що дії відповідача, які полягали у неподанні інформації Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу від 23.01.2019 р. № 66-02/221 у встановлені строки, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

20.12.2019 р. позивач направив на адресу відповідача копію рішення № 66/46-р/к від 18.12.2019 р. супровідним листом територіального відділення від № 66-02/3141.

Вбачається, що вказаний супровідний лист було надіслано на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 20762, Черкаська обл., Смілянський р-н., с. Плоске, вул. Червономіська, буд. 24.

Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 530 разом із конвертом було повернуто до територіального відділення із довідкою (форми 20), в якій містилася відмітка відділення поштового зв`язку: «за закінченням встановленого строку зберігання».

За змістом ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі, якщо вручити рішення, розпорядження немає можливості, зокрема внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем прописки), рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

У зв`язку з неможливістю вручення відповідачу рішення № 66/46-р/к від 18.12.2019 р. у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 21.03.2020 р. № 54 (6668) на сторінці 15 було опубліковано повідомлення про прийняття адміністративною колегією територіального відділення вищезазначеного рішення.

Отже рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 66/46-р/к від 18.12.2019 р. вважається таким, що вручене відповідачу - 01.04.2020 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням територіального відділення, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Таким чином, штраф, накладений на відповідача, підлягав сплаті останнім до 01.06.2020 р.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.

Рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 66/46-р/к від 18.12.2019 р. відповідач не оскаржив, а тому це рішення є обов`язковим до виконання.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення вимог п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», не подав інформацію територіальному відділенню на вимогу від 23.01.2019 р. № 66-02/221 у встановлені відділенням строки, у зв`язку з чим на останнього накладено штраф у розмірі 33983,00 грн. Оскільки штраф відповідачем не сплачений, позивачем за період з 02.06.2020 р. до 28.09.2022 р., позивачем нараховано пеню.

Розпорядженням голови Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 р. № 23-рп «Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України» (із змінами) припинено з 01.06.2020 р. Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України шляхом приєднання до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Підпунктом 6.6 пункту 6 Розпорядженням № 23-рп визначено, що Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України з 01.06.2020 р. необхідно припинити виконання функцій, які було покладено на нього Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, а Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України з 02.06.2020 р. необхідно розпочати виконання функцій, покладених на територіальне відділення Положенням про територіальне відділення. Найменування Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з 02.06.2020 р. змінено на Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Таким чином, відбувся перехід прав та обов`язків Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Як передбачено ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Згідно зі ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб, фізичних осіб.

У відповідності до ч. ч. 1. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації), рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Відповідно до ч. ч. 7, 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку: суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Статтею 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» унормовано, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

За змістом ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження сплати відповідачем штрафу в розмірі 33983,00 грн, накладеного рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 66/46-р/к від 18.12.2019 р.

Також у матеріалах справи відсутні докази того, що вказане рішення в частині накладення на відповідача штрафу визнано недійсним.

Таким чином, рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 66/46-р/к від 18.12.2019 р. є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Як передбачено ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 33983,00 грн та пені у розмірі 33983,00 грн є обгрунтованими та підлягають у задоволенню.

Доводи скаржника про неналежне направлення на його адресу вимоги позивача від 23.01.2019 р. № 66-02/221 про надання інформації, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки місце реєстрації відповідача зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 20762, Черкаська обл., Смілянський р-н., с. Плоске, вул. Червономіська, буд. 24.

Крім цього, як було встановлено вище, у зв`язку з неможливістю вручення відповідачу рішення № 66/46-р/к від 18.12.2019 р., у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 21.03.2020 р. № 54 (6668) на сторінці 15 було опубліковано повідомлення про прийняття адміністративною колегією територіального відділення вищезазначеного рішення, відтак вказане рішення позивача вважається таким, що вручене відповідачу - 01.04.2020 р.

Стосовно заяви відповідача про застосування строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтовуючи вказану заяву, відповідач посилається на те, що порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», було вчинене ним 11.02.2019 р., а позивач звернувся з позовною заявою до суду лише у грудні 2022 року, тобто з пропуском спеціальної позовної давності в один рік, передбаченої ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Однак спірні правовідносини не регулюються нормами цивільного законодавства, а ґрунтуються на спеціальних нормах Закону України «Про захист економічної конкуренції», Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Так, Закон України «Про захист економічної конкуренції», на підставі приписів якого позивачем нараховано штраф та пеню, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Отже, цей закон не регулює цивільно-правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Антимонопольний комітет» органи Антимонопольного комітету України керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції, яким в свою чергу встановлено спеціальні строки давності для притягнення до відповідальності за порушення антиконкурентного законодавства органами Антимонопольного комітету України, які не є строками позовної давності, встановленими цивільним законодавством.

Відтак, цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції, а правовідносини між сторонами у цій справі не є цивільно-правовими у розумінні ст. 1 ЦК України.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Крім цього, нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і у зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу.

Статтею 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Стаття 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, а не судом у вирішенні спору про стягнення у судовому порядку накладеного за рішенням органу Антимонопольного комітету України штрафу та нарахованої за його несплату пені. Крім того, стаття 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює строки притягнення саме до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, тоді як Закон України «Про захист економічної конкуренції» відносить до заходів відповідальності штраф і не визначає пеню як міру (захід) відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відносячи її сплату до порядку виконання рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України (розділ IX Закону).

Тому, чинне законодавство не містить такої підстави для відмови в позові органів Антимонопольного комітету України, як сплив строку давності на момент прийняття судом рішення зі справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 р. у справі № 923/175/18, від 20.03.2018 р. у справі № 922/4706/16 та від 11.11.2019 р. у справі № 911/9/19.

Крім цього, штраф у спірних правовідносинах є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 910/4585/19, від 17.12.2020 р. у справі № 910/1548/19.

Отже, звертаючись до суду із даним позовом, Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України не було пропущено строк позовної давності.

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача фактично зводяться до оскарження рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 66/46-р/к від 18.12.2019 р., в той час як предметом розгляду цієї справи є не оскарження вказаного рішення по суті, а стягнення штрафу та пені.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, наведеного вище не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 р. у справі № 925/1349/22 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 р. у справі № 925/1349/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Бебика Дмитра Сергійовича.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 18.04.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран