СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
18 квітня 2024 року м. Харків Справа № 922/4067/23
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.
за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,
за участю представників сторін:
позивач Ліньков С.А. (особисто), паспорт громадянина України Серії НОМЕР_1 від 13.07.1997;
відповідач не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В", м. Харків, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (вх.№4948) з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , м. Харків, (вх. №579 Х/1) та апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В", м. Харків, (вх. №624 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2024 у справі №922/4067/23 (суддя Ольшанченко В.І., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту 23.02.2024)
за позовом: ОСОБА_1 , м. Харків,
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Янтарний 94В, м. Харків,
про визнання недійсним рішення зборів, скасування державної реєстрації,
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ЯНТАРНИЙ 94В, в якому просив суд:
- скасувати державну реєстрацію (дата запису 05.08.2019; номер запису №2853, 2854 в ЄДР) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В".
Рішенням господарського суду Харківської області від 05.02.2024 у справі №922/4067/23 відмовлено повністю в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ "Янтарний 94В" від 19.07.2019; закрито провадження в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації ОСББ "Янтарний 94В"; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 200,00грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; задоволено частково апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В"; скасовано рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2024 у справі №922/4067/23 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 200,00грн. та прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00грн.; в іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2024 у справі №922/4067/23 залишено без змін.

Під час апеляційного перегляду даної справи у відзиві на апеляційну скаргу поданому 29.03.2024 відповідачем було повідомлено суду апеляційної інстанції, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи №922/4067/23 в суді апеляційної інстанції, складає 60000,00грн. Також, на виконання приписів частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, повідомляв суд, що докази розміру судових витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду, яке відбулось 03.04.2024 представник відповідача також просив суд в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, надати йому можливість протягом п`яти днів після ухвалення Східним апеляційним господарським судом постанови за результатами розгляду справи №922/4067/23 надати докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

08.04.2024 представником відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" подано до апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№4948), в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 60000,00грн. на професійну правничу допомогу за ведення справи №922/4067/23 у Східному апеляційному господарському суді.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 розгляд заяви призначено на 18.04. 2024 о 12:30 год.

15.04.2024 відповідачем - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" подано до апеляційного господарського суду заяву (вх.№5263), в якій просить суд здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі його представника.

16.04.2024 позивачем подано до апеляційного господарського суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (вх.№5369), в яких просить суд відмовити в ухваленні додаткового рішення.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 18.04.2024 позивач заперечив проти задоволенні заяви представника відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за ведення справи №922/4067/23 у Східному апеляційному господарському суді в сумі 60000,00грн., просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" про покладення на ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу поданому 29.03.2024 відповідачем було повідомлено суду апеляційної інстанції, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи №922/4067/23 в суді апеляційної інстанції, складає 60000,00грн. Також, на виконання приписів частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, повідомляв суд, що докази розміру судових витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду, яке відбулось 03.04.2024 представник відповідача також просив суд в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, надати йому можливість протягом п`яти днів після ухвалення Східним апеляційним господарським судом постанови за результатами розгляду справи №922/4067/23 надати докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

З заявою про покладення на позивача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та доказами їх понесення відповідач звернувся засобами електронного зв`язку 08.04.2024, тобто в межах встановленого п`ятиденного процесуального строку з дати ухвалення судового рішення.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021р. у справі №910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 19.11.2021р. у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19.

Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі №922/1964/21.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між відповідачем - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" (надалі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Архонт" в особі директора (керуючого партнера) Бєлокриницького Артема Олександровича під час розгляду даної справи місцевим господарським судом так і під час апеляційного перегляду даної справи підтверджуються договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.12.2023 №01/0112/2023 (надалі договір т.1 а.с.188-196), відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правничу та/або юридичну допомогу - здійснювати захист клієнта, здійснювати представництво клієнта та надавати інші види правничої допомоги на умовах і в порядку визначених цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар за надання правничої допомоги за цим договором та оплатити фактичні витрати адвокатського об`єднання, які необхідні для виконання цього договору (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору, гонорар є формою винагороди адвокатського об`єднання за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту за цим договором.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5 договору сторони погодили, що обчислення гонорару за цим договором може відбуватися, зокрема, у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 5.3. договору, розмір гонорару за надання правничої допомоги, ведення справи та/або виконання доручення може узгоджуватись в усній або письмовій формі з використанням засобів телефонного зв`язку, інтернет телефонії. Електронної пошти, мобільних додатків, а також може узгоджуватись шляхом укладення сторонами додаткових угод, які є невід`ємною частиною цього договору.

Крім того, 03.09.2021 між Адвокатським об`єднанням "Архонт" в особі директора (керуючого партнера) Бєлокриницького Артема Олександровича (надалі адвокатське об`єднання) та адвокатом Кузнецовим Владиславом Олеговичем (надалі - адвокат) було укладено договір про надання правничої допомоги №02/0309/2021 (т.1 а.с.127-205), відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надавати адвокатському об`єднанню та клієнтам адвокатського об`єднання професійну правничу допомогу здійснювати захист клієнтів адвокатського об`єднання та надавати інші види правничої допомоги, на умовах і в порядку визначених цим договором, а адвокатське об`єднання зобов`язується оплатити гонорар за надання правничої допомоги за цим договором та оплатити фактичні витрати адвоката, що необхідні для виконання цього договору (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору, адвокатське об`єднання має право звертатися за правничою допомогою до адвоката в усній або письмовій формі з використанням засобів телефонного зв`язку, інтернет-телефонії, електронної пошти, мобільних додатків та ін., або безпосередньо відвідувати офіс адвоката. Контактні дані адвоката та адвокатського об`єднання зазначаються в розділі реквізити та підписи сторін, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.2. договору визначено, що адвокатське об`єднання має право отримувати усні або письмові консультації та поради адвоката, а також адвокатське об`єднання має право надавати адвокату відповідні доручення в усній або письмовій формі з одночасним узгодженням гонорару. Додатково сторони мають право узгодити суть доручення та розмір гонорару скориставшись засобами електронної пошти, або підписавши додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 5.1. договору, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту за цим договором.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5 договору сторони погодили, що обчислення гонорару за цим договором може відбуватися, зокрема, у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 5.3. договору, розмір гонорару за надання правничої допомоги, ведення справи та/або виконання доручення може узгоджуватись в усній або письмовій формі з використанням засобів телефонного зв`язку, інтернет телефонії. Електронної пошти, мобільних додатків, а також може узгоджуватись шляхом укладення сторонами додаткових угод, які є невід`ємною частиною цього договору.

11.03.2024 між Адвокатським об`єднанням "Архонт" в особі директора (керуючого партнера) Бєлокриницького Артема Олександровича (надалі адвокатське об`єднання) та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" (надалі - клієнт) було укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання правової правничої допомоги №02/0309/2021 від 03.09.2021 (надалі додаткова угода т.2 а.с.95), відповідно до умов якої клієнт доручає адвокатському об`єднанню представництво інтересів, надання професійної правничої допомоги, вивчення та підготовку всіх необхідних процесуальних документів, у тому числі апеляційної скарги, відзиву, пояснень, заперечень, заяв, клопотань тощо, належне оформлення відправлень та надсилання процесуальних документів засобами поштового зв`язку у відповідності до вимог процесуального законодавства, участь у судових засіданнях в інтересах клієнта в судовій справі №922/4067/23, що розглядається Східним апеляційним господарським судом.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №2, гонорар адвокатського об`єднання за ведення справи під час розгляду її судом апеляційної інстанції, з урахуванням складності справи, встановлюється у фіксованому розмірі та становить 60000,00грн.

З аналізу умов укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього випливає, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначено сторонами у вигляді фіксованої суми.

На виконання умов договору та додаткової угоди між сторонами було складено та підписано акт наданих послуг від 04.04.2024 №04/2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.12.2023 №01/0112/2023 (т.2 а.с.149-150), відповідно до якого Адвокатське об`єднання "Архонт" надало, а Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" прийняло послуги, загальний обсяг яких складає 60000,00грн., в тому числі:

- дослідження та юридичний аналіз змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2024 у справі №922/4067/23;

-аналіз чинного законодавчого регулювання та опрацювання актуальної судової практики з питання вибору належного способу захисту інтересів клієнта;

- складання, оформлення для відправки та відправка засобами поштового зв`язку відзиву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" на апеляційну скаргу у справі №922/4067/23;

- підготовка до участі адвоката в судовому засіданні з розгляду справи №922/4067/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2024 у справі №922/4067/23;

- участь адвоката Кузнецова В.О. у судовому засіданні у справі №922/4067/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2024 у справі №922/4067/23, що відбувалось в приміщенні Східного апеляційного господарського суду;

- складення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №922/4067/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2024 у справі №922/4067/23

З матеріалів справи, судом апеляційної інстанції, також встановлено, що адвокатом Бєлокриницьким Артемом Олександровичем до господарського суду Харківської області було надано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №922/4067/23, в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду, яке відбулось 03.04.2024 приймав участь адвокат Кузнецов В.О.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції ОСББ "Янтарний 94В" адвокатом Бєлокриницьким Артемом Олександровичем в обсязі, що визначений актом від 04.04.2024 №04/2024.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Судова колегія зазначає, що загальне правило щодо розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Така позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №906/598/19, додатковій постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №915/324/20.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено загальне правило розподілу судових витрат, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

В той же час, випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок же доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

В такому разі, суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2024 позивачем було подано до апеляційного господарського суду заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в яких проти стягнення заявлених відповідачем судових витрат заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість та неспівмірність (т.2 а.с.163-164).

Крім того, позивач зазначає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також відсутність розрахунку є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розглянувши зазначені доводи позивача, судова колегія вважає їх частково обґрунтованими з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Дослідивши матеріали, надані представником відповідача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовленого та поданого до суду відповідачем процесуального документу, його значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, судова колегія дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу ОСББ "Янтарний 94В" не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.

Крім того, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із порушенням, на думку позивача, його прав, внаслідок створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В", тобто, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності.

Спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України та Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Окрім викладеного, судова колегія звертає увагу на те, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідачем було надано лише відзив на апеляційну скаргу, який містить всього одинадцяти сторінок, перша та друга з якого складається з реквізитів сторін та руху справи в суді першої інстанції.

При цьому, позиція відповідача на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 залишалася незмінною в порівнянні з позицією, викладеною в суді першої інстанції; зміст відзиву дублює доводи, правове обґрунтування та висновки, які зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву, підготовка адвоката до розгляду справи в апеляційному суді не потребувала значних затрат часу, зокрема, аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних витрат часу та зусиль, зокрема, щодо аналізу судової практики, не потребувало повторного аналізу правовідносин між "Янтарний 94В" та ОСОБА_1 .

В контексті спірних правовідносин, судова колегія також враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, враховуючи складність справи, судова колегія дійшла висновку, що співмірні і розумні витрати ОСББ "Янтарний 94В" на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача, складають 1000,00грн.

Поряд з цим слід зауважити, що в абзаці 3 пункту 6.5 постанови Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи вищевикладене, заява ОССБ "Янтарний 94В" про розподіл судових витрат, які відповідач поніс в суді апеляційної інстанції, підлягає задоволенню частково, з позивача слід стягнути на користь відповідача 1000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (вх.№4948) задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 94В" (61118, м. Харків, пр.Тракторобудівників, 94В, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1000,00грн.

Дата складення повного тексту постанови 23.04.2024

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий