ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4158/23

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Кратковський Р.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Даниляк О.С., довіреність №291 від 30.05.2023;

від відповідача - Лук`янов О.В., трудовий договір.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства ,,Херсонгаз"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2024, повний текст складено та підписано 08.02.2024 про закриття провадження

у справі №916/4158/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства ,,Херсонгаз"

про стягнення заборгованості у розмірі 4 136 177, 51 грн,-

головуючий суддя - Малярчук І.А.

місце прийняття ухвали: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 18.04.2024 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 задоволено заяву АТ «Херсонгаз» від 20.12.2023 за вх.№ 46293/23 про закриття провадження у справі №916/4158/23 в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу у розмірі 2850163,51грн. Закрито провадження у справі №916/4158/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Акціонерного товариства «Херсонгаз» в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення основної заборгованості у розмірі 2850163,51грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Херсонгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 42752 грн 45 коп судового збору.

Вказане судове рішення мотивоване тим, що предмет спору стосовно основної заборгованості припинив існування внаслідок задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, а тому провадження у справі підлягає закриттю в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу у розмірі 2850163,51грн.

Щодо судового збору, суд першої інстанції послався на ч.3 ст. 130 ГПК України та зазначив, що понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 42752,45 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «Херсонгаз» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив змінити ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 у справі №916/4158/23 шляхом виключення з неї пункту 3, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 42 752,45 грн судового збору.

Скаржник посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також зазначив, що господарський суд неправомірно поклав на відповідача обов`язок по сплаті судового збору на користь позивача, оскільки заява про закриття провадження у справі подана відповідачем на підставі саме п.2 ч.1 ст.231 ГПК України - відступній предмет спору. А тому в даному випадку, господарський суд мав роз`яснити позивачу його право на подання відповідного клопотання про повернення цієї суми судового збору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ,,Херсонгаз" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2024, повний текст складено та підписано 08.02.2024 про закриття провадження у справі у справі №916/4158/23; призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства ,,Херсонгаз" на 18 квітня 2024 року об 11:00 год.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» просило залишити без задоволення апеляційну скаргу АТ «Херсонгаз» та залишити без змін ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.02.2024 про закриття провадження у справі №916/4158/23.

09.04.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Акціонерного товариства ,,Херсонгаз" - Лук`янова Олексія В`ячеславовича про участь в судовому засіданні, яке призначене на 18 квітня 2024 року об 11:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку „EASYCON" (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2024 заяву представника Акціонерного товариства ,,Херсонгаз" - Лук`янова Олексія В`ячеславовича про проведення судового засідання, призначеного на 18 квітня 2024 року об 11:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення „EASYCON".

12.04.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Оператор газотранспортної системи України" - Даниляк Олени Сергіївни про участь в судових засіданнях, в тому числі, призначеному на 18 квітня 2024 року об 11:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку „EASYCON" (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Оператор газотранспортної системи України" - Даниляк Олени Сергіївни про участь в судових засіданнях, зокрема, призначеного на 18 квітня 2024 року об 11:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судові засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення „EASYCON".

У судовому засіданні 18.04.2024, яке відбувалось в режимі відеоконференції, представник скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила таке.

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовними вимогами до Акціонерного товариства «Херсонгаз» про стягнення заборгованості у розмірі 4136177,51грн., з яких: 2 850 163,51 грн. - основна заборгованість, 122 740,05 грн. - 3% річних; 737 388,66 грн. - пеня; 425 875,29 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.09.2023 відкрито провадження у справі №916/4158/23; постановлено розглядати справу №916/4158/23 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.01.2024 закрито підготовче провадження по справі №916/4158/23; призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні.

20.12.2023 відповідач подав до суду заяву за вх.№ 46293/23 про закриття провадження у справі, в обґрунтування підставності якої зазначив, що АТ «Херсонгаз» у повному обсязі сплатив основну заборгованість заявлену позивачем до стягнення з відповідача у розмірі 2 850 163,51 грн, що підтверджується наданими платіжними інструкціями. У зв`язку з цим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України позивач просить суд закрити провадження у справі №916/4158/23 в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 2 850 163,51 грн.

28.12.2023 за вх.№ 47326/23 ТОВ «Оператор ГТС України» подано до суду додаткові пояснення, в яких вказано про те, що АТ «ХЕРСОНГАЗ» сплатило основну заборгованість у розмірі 2850163,51, що підтверджується платіжними інструкціями від 01.12.2023 №3053 на суму 3356,98 грн, від 15.12.2023 № 3239 на суму 60 000,00 грн, від 16.12.2023 №3250 на суму 60 000,00 грн, від 18.12.2023 №3259 на суму 60 000,00 грн, від 19.12.2023 №3266 на суму 200 000,00 грн, від 19.12.2023 №3282 на суму 1 445 715,95 грн, від 01.12.2023 №3055 на суму 60 000,00 грн, від 05.12.2023 №3087 на суму 60 000,00 грн, від 05.12.2023 №3088 на суму 60 000,00 грн, від 06.12.2023 № 3098 на суму 60 000,00 грн, від 07.12.2023 Nє3129 на суму 60 000,00 грн, від 08.12.2023 №3130 на суму 60 000,00 грн, від 09.12.2023 №3154 на суму 60 000,00 грн, від 11.12.2023 №3157 на суму 60 000,00 грн, від 12.12.2023 №3169 на суму 60 000,00 грн, від 13.12.2023 №3187 на суму 60 000,00 грн, від 14.12.2023 №3212 на суму 129 164,53 грн, від 01.12.2023 №3054 на суму 24,74 грн, від 30.11.2023 №3049 на суму 69 167,53 грн, від 19.12.2023 №3281 на суму 7 203,78 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 задоволено заяву АТ «Херсонгаз» від 20.12.2023 за вх.№ 46293/23 про закриття провадження у справі №916/4158/23 в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу у розмірі 2850163,51грн. Закрито провадження у справі №916/4158/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Акціонерного товариства «Херсонгаз» в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення основної заборгованості у розмірі 2850163,51грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Херсонгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 42752 грн 45 коп судового збору (з наведених вище підстав).

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції оскаржується в частині вимог про стягнення з Акціонерного товариства «Херсонгаз» судового збору у розмір 42752 грн 45 коп., колегія суддів переглядає зазначене судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги, відповідно до приписів частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина третя статті 2 ГПК України визначає серед основних засад (принципів) господарського судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12).

Частиною першою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду окремо врегульовано статтею 130 ГПК України.

Так, відповідно до частин першої та другої названої статті у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Тобто частинами першою і другою статті 130 Господарського процесуального кодексу України визначений порядок розподілу саме суми сплаченого судового збору у разі укладення мирової угоди, відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем у суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій.

В частинах третій - шостій визначено наступне:

- у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача;

- якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат;

- у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача;

- у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, господарський суд, стягуючи з відповідача судовий збір, мотивував таке рішення приписами ч.3 ст. 130 ГПК України.

Разом з тим судова колегія вважає висновок суду першої інстанції такий, що не ґрунтується на вимогах ст.130 ГПК України за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не відмовлявся від позовних вимог та в матеріалах справи відсутня будь-яка відмова від позову з боку позивача, навпаки, у письмових поясненнях по справі позивач наполягає на задоволенні позовних вимог (т.3 а.с. 156-158).

Колегія суддів зазначає, що заява про закриття провадження у справі подана відповідачем на підставі саме п.2 ч.1 ст.231 ГПК України відповідно до якої господарський суд закриває провадження у справі якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Разом з тим, суд першої інстанції закриваючи провадження по справі помилково застосував п.4 ч.1 ст. 231 ГПК України, відповідно до якої господарський суд закриває провадження у справі якщо, зокрема, позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Положення ч.4 ст.231 ГПК України визначають, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі закриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що господарський суд неправомірно поклав на відповідача обов`язок по сплаті судового збору на користь позивача та мав роз`яснити позивачу про його право на подання відповідного клопотання про повернення з Державного бюджету України сплачений судовий збір.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскільки аргументи заявника апеляційної скарги щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 про закриття провадження в даній справі слід змінити у відповідній частині.

А саме, з резолютивної частини ухвали необхідно виключити пункт 3 «Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонгаз» (73036, м. Херсон, вул. Поповича, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ) 42752 (сорок дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн 45 коп судового збору». В решті ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2024р. по справі №916/4158/23 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ,,Херсонгаз" - задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2024р. про закриття провадження по справі №916/4158/23 змінити.

Виключити із резолютивної частини ухвали пункт 3 «Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонгаз» (73036, м. Херсон, вул. Поповича, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ) 42752 (сорок дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн 45 коп судового збору».

3.В решті ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.02.2024р. по справі №916/4158/23 залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено 22.04.2024р.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Н.М. Принцевська

Суддя Я.Ф. Савицький