ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 квітня 2024 року Справа № 903/1244/23 (903/906/22)

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участі секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши справу

за позовом Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал", м. Луцьк

до відповідача: Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області

про стягнення 262 684,38 грн.

у межах справи №903/1244/23

за заявою боржника Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал", м. Луцьк

про банкрутство

Представники сторін:

прокурор: Коломий Оксана Олегівна

від позивача: не прибули;

від відповідача: не прибули

Встановив: Дочірнє підприємство "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" звернулося до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області про стягнення 262 684,38 грн. заборгованості. Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору поставки електричної енергії за №25 від 28.01.2021.

Ухвалою суду від 28.11.2022 (суддя Шум М.С.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами .

Ухвалою суду від 18.01.2023 (суддя Шум М.С.) постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 07.02.2023.

Ухвалою суду від 25.04.2023 (суддя Шум М.С.) зупинено провадження у справі №903/906/22 за позовом Дочірнього підприємства "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області про стягнення 262 684,38 грн. заборгованості до набрання законної сили рішенням Господарського суду Волинської області від 30.03.2023 у справі №903/1043/22 за позовом першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради до Дочірнього підприємства "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" про визнання недійсними додаткових угод до договору від 28.01.2021 за №25 та стягнення 476 449,92 грн. до бюджету.

10.03.2023 до суду від Заступника керівника Луцької окружної прокуратури надійшла заява про вступ у справу. Заява мотивована тим, що проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за цільовим та ефективним використанням бюджетних коштів; метою вступу у справу є захист майнових інтересів держави.

23.02.2024 від Заступника керівника Луцької окружної прокуратури надійшло клопотання про те, що рішення у справі №903/1043/22 набрало законної сили 01.08.2023, а відтак відпали обставини, які обумовили зупинення провадження у цій справі. Одночасно прокурор повідомляє суд про відкриття ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.01.2024 провадження у справі про банкрутство ДП "Евода Трейд" КП "Луцькводоканал".

17 січня 2024 року відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" у справі №903/1244/23.

Ухвалою суду від 27.02.2024 (суддя Шум М.С.) провадження у справі №903/906/22 поновлено, справу №903/906/22 за позовом Дочірнього підприємства "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" до відповідача Підгайцівської сільської ради, Луцького району Волинської області про стягнення 262 684,38 грн. передано Господарському суду Волинської області, в провадженні якого перебуває справа №903/1244/23 про банкрутство Дочірнього підприємства "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" для розгляду спору в межах цієї справи.

Ухвалою суду від 29.02.2024 (суддя Дем`як В.М.) прийнято справу №903/906/22 за позовом Дочірнього підприємства "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" до відповідача Підгайцівської сільської ради, Луцького району Волинської області про стягнення 262 684,38 грн. до розгляду в межах справи №903/1244/23 про банкрутство Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал". Розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 25.03.2024.

Ухвалою суду від 25.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.04.2024.

Відповідач всупереч створеним судом відповідних умов та наданих строків, своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, причин неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив, хоча про день на час розгляду справи в суді повідомлявся належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки свого представника в судове засідання суду не повідомив, хоча про місце, дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином (ухвала суду від 25.03.2024, якою було повідомлено позивача про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.04.2024, була направлена позивачу на його офіційну електронну адресу, а саме: , яка зазначена у позовній заяві).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.1979, п. 24, Series A N32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

При цьому, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

В силу положень частини 6 наведеної статті, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Положеннями ст. 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Саме заявник (в даному випадку, позивач) є особою, зацікавленою у своєчасному та правильному вирішенні його заяви, а тому суд враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15.05.2019р. у справі №0870/8014/12, щодо того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд встановив, що у судовому засіданні 25.03.2024, 22.04.2024 позивач не приймав участь, та не забезпечив участь свого повноважного представника у призначене засідання, будь-яких заяв із зазначенням поважних причин такої неявки чи клопотань про відкладення розгляду справи, вирішення спору без участі представника позивача після прийняття судом ухвалою суду від 29.02.2024 справи №903/906/22 за позовом Дочірнього підприємства "Евода Трейд" Комунального підприємства "Луцькводоканал" до відповідача Підгайцівської сільської ради, Луцького району Волинської області про стягнення 262 684,38 грн. до розгляду в межах справи №903/1244/23 про банкрутство Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" на адресу суду не надходило.

За змістом п. 1-2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в зв`язку з неявкою в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, або у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З огляду на вищенаведені нормативні приписи чинного законодавства, беручи до уваги факт неявки в призначене засідання позивача чи його представника, який був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою позивача.

Приписами ч. 4 ст. 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Застосування наведеного припису пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не ставиться у залежність від того, чи вказувалося (або не вказувалося) в ухвалі суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі про обов`язковість явки учасника судового процесу в засідання суду.

Такий висновок викладений у п. 15.6 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.12.2022 у cправі №910/12184/20.

ГПК України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим вони зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою (пункт 2 частини першої та пункт 3 частини другої статті 42).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 у справи №910/16978/19 виклала висновок щодо застосування пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, вказавши, зокрема, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні приписами ст. 202, 226 ГПК України передбачено право частиною третьою статті 196 ГПК України подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з обов`язком такої особи подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності (відповідний висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладено у постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

При цьому, слід також зазначити, що наведеними нормами не передбачено й необхідності у повторності чи систематичності невчинення позивачем (його представником) зазначених дій.

Вказане підтверджується також і змістом ч. 1-2 ст. 202 ГПК України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання, як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.

Крім того, згадані приписи стосуються дій саме позивача, а не відповідача, що цілком відповідає принципам змагальності та диспозитивності господарського процесу, оскільки ч.4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 13.11.2019 в справі №910/5187/19.

Окремо суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (постанова від 18.11.2022 по справі № 905/458/21) зазначає, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", заява № 11681/85, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи неявку позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, ненадходження від позивача будь-яких заяв про розгляд справи за його відсутності, неповідомлення останнім причин такої неявки, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення такого позову без розгляду на підставі імперативно процесуального обов`язку передбаченого частиною четвертою статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України.

У той же час за змістом ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 15, ч. 4 ст. 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дочірнього підприємства "ЕВОДА ТРЕЙД" Комунального підприємства "Луцькводоканал" до відповідача Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області про стягнення 262 684,38 грн., залишити без розгляду.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду підписана 24.04.2024.

Суддя В. М. Дем`як