ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" квітня 2024 р. Справа № 918/1116/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

судді Тимошенко О.М.

судді Миханюк М.В.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників:

скаржника - Іверук Н.О., адвокат;

осіб, які приєдналися до апеляційної скарги - Перцова О.І., адвокат;

керуючого санацією - Микитьон В.В., арбітражний керуючий (в режимі відеоконференції);

ініціюючого кредитора - Лук`янчук В.С., адвокат;

кредиторів - Бабій В.В., адвокат (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія Теплоінвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутицька ТЕС" про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі №918/1116/23 (суддя Бережнюк В.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма Базиспромбуд"

до Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі №918/1116/23 задоволено заяву розпорядника майна Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес" від 08.02.2024 про затвердження плану санації та введення процедури санації.

Припинено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес".

Припинено повноваження розпорядника майна Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес" арбітражного керуючого Микитьона Віктора Васильовича.

Введено процедуру санації боржника Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес".

Затверджено План санації Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес", схвалений рішенням зборів кредиторів Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес" від 08.02.2024.

Призначено керуючим санацією Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес" арбітражного керуючого Микитьона Віктора Васильовича.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, справу передати до Господарського суду Рівненської області на стадію розпорядження майном на етап підсумкового судового засідання.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Рівненської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що його, як акціонера ПАТ "РНК "Верес" з часткою в статутному капіталі - 11,56 %, не було повідомлено про початок процедури банкрутства, не було запрошено на збори кредиторів та не було ознайомлено з планом санації боржника.

При цьому вказує, що планом санації передбачається збільшення статутного капіталу ПАТ "РНК "Верес" шляхом додаткової емісії акцій, в які будуть переведені грошові зобов`язання товариства без здійснення публічної пропозиції. Тобто, нинішні акціонери товариства, в тому числі і апелянт, які є заінтересованими особами в розумінні ст.1 Кодексу з процедур банкрутства, не тільки не мають переважного права на їх придбання, гарантованого ст.31 Закону України "Про акціонерні товариства", а й їх частки підлягатимуть зменшенню (так званому "розмиттю"), що в свою чергу призведе до зменшення їх (акціонерів, в тому числі апелянта) ролі в управлінні товариством, незважаючи на гарантію такого права, передбаченого п.1 ч.3 ст.961, п.1 ч. 1 ст.116 ЦК України, п.п. 1, 2 ч.1 ст.27 Закону України "Про акціонерні товариства", п. п. 2.1.1, 2.1.2 підрозділу 2 розділу ІІ Принципів корпоративного управління.

Зазначає, що і приписами ч.1 ст.23, абз.2 ч.1 ст.17, п.п. 5, 9 ч.2 ст.39, ч.3 ст.39 Закону України "Про акціонерні товариства", і приписами п. п. 9.9.5 п.9.9 Статуту, і приписами п. 11 підрозділу 1 розділу І, п.64 підрозділу 1 розділу ІІІ, п.68 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення №1308 закріплено, що прийняття рішення про збільшення розміру статутного капіталу/емісію акцій належить до виключної компетенції Загальних зборів товариства та не може передаватися іншим органам товариства.

Однак, Загальні збори товариства, на яких могло б вирішуватися питання збільшення статутного капіталу та додаткової емісії акцій, не проводилися, а таке рішення - не приймалося, а тому суд, на його думку, відповідно до ч.8 ст.52 КУзПБ не міг схвалити запропонований розпорядником майна план санації товариства та мав постановити ухвалу про відмову у затвердженні плану санації.

Крім того, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив відомості про фінансово-майновий стан боржника, його актив та пасив; не аналізував проведені розпорядником майна заходи, що передбачені у процедурі розпорядження майном, та їх повноту; не перевірив висновок розпорядника майна про відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; а відтак дійшов передчасного висновку про введення процедури санації боржника ПАТ "РНК "Верес".

З огляду на викладене, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала, якою затверджено план санації боржника, порушує права та інтереси ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ", як акціонера боржника, який є заінтересованою особою в розумінні ст.1 Кодексу з процедур банкрутства.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 у справі №918/1116/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.02.2024 у справі №918/1116/23. Розгляд справи №918/1116/23 призначено на 19.03.2024 об 12:00 год.

13.03.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "Енергетична компанія Теплоінвест" та заява ТОВ "Славутицька ТЕС" про приєднання до апеляційної скарги ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.02.2024 у справі №918/1116/23 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес". У вказаних заявах просять суд апеляційну скаргу ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" задоволити, а оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати до Господарського суду Рівненської області на стадію розпорядження майном на етап підсумкового судового засідання.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2024 у справі №918/1116/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія Теплоінвест" про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі № 918/1116/23 - задоволено. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутицька ТЕС" про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі №918/1116/23 - задоволено. Приєднано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія Теплоінвест" та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутицька ТЕС" до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі №918/1116/23.

18.03.2024 до апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від представника ініціюючого кредитора надійшли заперечення проти заяв ТОВ "Славутицька ТЕС" та ТОВ "Енергетична компанія Теплоінвест" про приєднання до апеляційної скарги ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі №918/1116/23, в яких останній заперечує проти вказаних заяв, посилаючись при цьому на те, що ТОВ "Славутицька ТЕС" та ТОВ "Енергетична компанія Теплоінвест" не є учасниками справи №918/1116/23. Також зазначає, що оскаржуваною ухвалою не вирішувались питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки. Крім того вказує, що у відповідності до вимог абз.1 ч.7 ст.41 КУзПБ заявники мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів, що буде мати наслідком закриття провадження у даній справі.

Арбітражний керуючий Микитьон В.В. у відзиві на апеляційну скаргу просить закрити апеляційне провадження у справі №918/1116/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 у справі №918/1116/23 оголошено перерву в судовому засіданні до 18.04.2024 о 12:00 год.

26.03.2024, 11.04.2024 та 11.04.2024 від представників кредиторів, скаржника та ТОВ "Енергетична компанія Теплоінвест" відповідно через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення за результатми судового засідання 19.03.2024.

Безпосередньо в судовому засіданні 18.04.2024 представники скаржника, осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, керуючого санацією, ініціюючого кредитора, повністю підтримали вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі, у відзивах та запереченнях на неї, та додаткових поясненнях.

Присутній в судовому засіданні представник кредиторів ТОВ "Верес Секюріті" та ОСОБА_1 - адвокат Бабій В.В. вважає, що оскільки ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" не є учасником у справі про банкрутство, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.02.2024 питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ", ТОВ "Енергетична компанія Теплоінвест" та ТОВ "Славутицька ТЕС" не вирішувалося, а відтак просить суд закрити апеляційне провадження.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ", дійшла висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження у справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі №918/1116/23, серед іншого, припинено процедуру розпорядження майном ПАТ "РНК "Верес"; введено процедуру санації боржника; затверджено План санації боржника.

З апеляційною скаргою на вказану ухвалу звернулося ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ", яке не є учасником провадження у справі, втім обгрунтовує звернення з апеляційною скаргою вирішенням оскаржуваною ухвалою його прав та інтересів.

Отже, виходячи з вищенаведених обставин, в-першу чергу, дослідженню підлягає питання щодо статусу заявника апеляційної скарги та, відповідно, наявності у нього права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі №918/1116/23.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього суду; вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст.4 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на вищенаведений припис, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

За приписами частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи (пункт 9 частини третьої статті 2 ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (частина п`ята статті 41 ГПК України).

Згідно із частиною першою статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Суб`єктний склад учасників господарського процесу за ГПК України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за КУзПБ. Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідна правова позиція не має законодавчого відтворення ані в ГПК України, ані в КУзПБ (з 21.10.2019), однак є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі №Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі №916/3206/17, від 03.06.2020 у справі №910/18031/14, від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19, від 03.03.2020 у справі № 904/7965/16, від 20.02.2019 у справі № 5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14.

Особа наділяється процесуальною правоздатністю (що є потенційною, безумовною та встановленою законом можливістю мати процесуальні права та обов`язки відповідного учасника, які визначені процесуальним законом) в силу закону, з урахуванням визначеного статтею 4 ГПК України суб`єктного складу осіб, які можуть належати до учасників господарського процесу.

Склад учасників у справі про банкрутство та їх термінологічне визначення наведено у статті 1 КУзПБ.

Відповідно до абзацу двадцять четвертого статті 1 КУзПБ, учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Тлумачення наведеної норми дозволяє дійти висновку про умовний розподіл учасників у справі про банкрутство на три групи, а саме:

І група - сторони справи - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);

ІІ група - учасники справи - арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;

ІІІ група - інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір (постанова Верховного Суду від 09.03.2023 у справі №908/3077/21).

Відтак, чинне процесуальне законодавство не відносить до складу учасників справи про банкрутство засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" посилається на те, що є акціонером ПАТ "РНК "Верес" з часткою в статутному капіталі боржника - 11,56 %, а отже є заінтересованою особою в розумінні ст.1 Кодексу з процедур банкрутства. А відтак, в силу положень частини 1 статті 254 ГПК України має право оскаржувати судові рішення, які безпосередньо впливають на його корпоративні права та обов`язки, як акціонера боржника, в провадженні у справі про банкрутство.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що засновники (учасники, акціонери) боржника є заінтересованими особами стосовно боржника, однак положеннями КУзПБ та усталеною, релевантною судовою практикою визначено певний механізм, відповідно до якого засновники/акціонери боржника як заінтересовані особи мають право на оскарження в судовому порядку судових рішень.

Згідно зі статтею 1 КУзПБ уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника також включена до складу учасників справи про банкрутство.

Так, у статті 1 КУзПБ наведено визначення уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника, якою є особа, уповноважена вищим органом управління боржника представляти інтереси засновників під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу (подібний правовий висновок наведено в постанові КГС ВС від 31.08.2021 у справі №916/3619/19).

Норма статті 1 КУзПБ в частині порядку уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) має бланкетний характер, адже відсилає до спеціальних норм, що регламентують прийняття рішень органами управління підприємницьких товариств.

Як зазначив Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі №910/24368/14, стаття 1 КУзПБ пов`язує уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника саме з рішенням його вищого органу управління, яке має визначену нормами корпоративного законодавства форму, зміст та процедуру прийняття.

Таке рішення вищого органу управління боржника, прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, є доказом уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.

Не існує жодних обмежень у виборі вищим органом управління боржника уповноваженої особи (учасників, акціонерів) боржника ані за суб`єктною ознакою (тільки учасник товариства тощо), ані за процедурою, на якій перебуває справа про банкрутство (розпорядження, санація, ліквідація). При цьому, враховуючи відсутність жодних відповідних обмежень, правомірним є проведення загальних зборів учасників з метою визначення уповноваженої особи учасників під час ліквідаційної процедури.

Враховуючи правовий зміст інституту представництва та положення параграфу 2 глави 4 ГПК України, у документі (протоколі, рішенні), яким оформлено рішення вищого органу управління боржника, має бути ідентифіковано особу, уповноважену на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів); зазначено реквізити справи про банкрутство, у якій надано такі повноваження, та застереження щодо обмеження повноважень за умови їх встановлення таким рішенням.

Хоча КУзПБ не регламентує особливостей вступу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) у справу, в частині першій статті 47 КУзПБ законодавець зазначає стосовно інших учасників провадження у справі про банкрутство про визнання їх такими відповідно до цього Кодексу, отже, передбачає певну процесуальну фіксацію статусу учасника справи про банкрутство та моменту його набуття.

Зі змісту господарських процесуальних правовідносин в цілому і у справах про банкрутство зокрема видається правильним, що за загальним правилом набуття процесуального статусу заінтересованими суб`єктами схвалюється судом за наслідками перевірки підстав його набуття.

З таким підходом погодився Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство в постанові від 16.07.2020 у справі №910/4475/19, наголосивши, що було б доцільно формалізувати статус наведених учасників у справі про банкрутство шляхом прийняття господарським судом відповідного судового рішення (ухвали) задля впорядкування процесу здійснення провадження у справі.

У розвиток цієї позиції Верховний Суд у наведеній справі акцентував, що вступ у справу про банкрутство уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника має відбуватися шляхом подання заяв із процесуальних питань відповідно до статей 169, 170 ГПК України (постанова ВС від 20.05.2021 у справі №910/24368/14).

При цьому уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника має підтвердити підстави представництва доказами в порядку статей 74-79 ГПК України, надавши, зокрема, відповідне рішення, оформлене протоколом вищого органу управління боржника.

Обсяг процесуальних прав уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника у справі про банкрутство, визначений КУзПБ, залежить від змісту рішення вищого органу управління боржника.

Отже, набуття уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) статусу учасника справи про банкрутство має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку статті 234 ГПК України.

Саме з набранням законної сили такою ухвалою уповноважена особа, окрім належних їй спеціальних прав - брати участь з правом дорадчого голосу у зборах кредиторів та роботі комітету кредиторів боржника, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за статтею 42 ГПК України.

Таким чином, можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника пов`язана з фактом набуття такою особою статусу учасника справи про банкрутство шляхом постановлення судом ухвали про її залучення до участі у справі за результатами розгляду відповідної заяви такої особи.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі №910/24368/14.

Проте, ТОВ "Форест Енерджи" звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.02.2024 у справі №918/1116/23 саме як акціонер ПАТ "РНК "Верес", а не як уповноважена особа акціонерів ПАТ "РНК "Верес"; загальні ж збори акціонерів ПАТ "РНК "Верес" не приймали рішення про уповноваження конкретної особи представляти інтереси акціонерів під час здійснення провадження у справі №918/1116/23, а така особа не зверталася з заявою про її вступ до справи №918/1116/23.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 15.05.2020 у справі №904/897/19, за приписами процесуального законодавства, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого в п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Особи, які не брали участі у справі також мають право подавати апеляційні скарги на такі судові рішення, нарівні з іншими учасниками відповідної справи. Однак на відміну від оскарження судового рішення учасником справи не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом з тим судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Тобто право на апеляційне оскарження судових рішень місцевого господарського суду мають учасники справи про банкрутство та інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але у випадку якщо судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки (подібний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 у справі №904/4681/19).

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної скарги.

Особа повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Як слідує з ухвали Господарського суду Рівненської області від 13.02.2024 у справі №918/1116/23, її мотивувальна частина не містить жодних висновків про права, інтереси та (або) обов`язки акціонера ПАТ "РНК "Верес" - ТОВ "Форест Енерджи", так само і її резолютивна частина не містить прямих вказівок про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Сам факт того, що ТОВ "Форест Енерджи" є акціонером ПАТ "РНК "Верес" не є умовою для обов`язкового залучення вказаної особи до участі у справі про банкрутство.

Ті ж мотиви, які зазначені в якості підстав звернення ТОВ "Форест Енерджи" з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.02.2024 у справі №918/1116/23, в рівній мірі стосуються всіх акціонерів ПАТ "РНК "Верес", для представництва інтересів яких у справі про банкрутство ПАТ "РНК "Верес" законодавець і передбачив існування, так званої, "уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника".

Надання ж можливості будь-якому акціонеру (учаснику, засновнику) приймати участь у справі про банкрутство їх акціонерного товариства, фактично, нівелює положення КУзПБ про можливість існування такого учасника у справі про банкрутство як уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Щодо неможливості акціонеру боржника у справі про банкрутство оскаржувати в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, якщо такий акціонер не є уповноваженою особою акціонерів боржника, викладено Верховним Судом в постановах від 16.07.2021 у справі №908/570/20, від 31.08.2021 у справі №916/3619/19, від 09.11.2021 у справі №908/2472/20.

Щодо доводів скаржника про те, що затвердженим оскаржуваною ухвалою планом санації передбачається збільшення статутного капіталу ПАТ "РНК "Верес", тоді як прийняття рішення про збільшення розміру статутного капіталу/емісію акцій належить до виключної компетенції Загальних зборів товариства, які в даному випадку не проводилися, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3, абз.2 ч.1 ст.17 Закону України "Про акціонерні товариства", акціонерне товариство може здійснювати емісію акцій або інших цінних паперів, які можуть бути конвертовані в акції, лише за рішенням загальних зборів, окрім забезпечення погашення конвертованих облігацій товариства, рішення про яке приймається наглядовою радою або радою директорів.

До виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить прийняття рішення про емісію акцій, крім випадків, передбачених цим Законом; прийняття рішення про збільшення розміру статутного капіталу акціонерного товариства, крім випадків, передбачених статтями 119 (приєднання акціонерного товариства), 121 (приєднання акціонерного товариства, домінуючий контрольний пакет акцій якого належить іншому акціонерному товариству) та 133 цього Закону (перетворення акціонерного товариства) (п.п. 5, 9 ч.2 ст.39 Закону України "Про акціонерні товариства").

Також відповідно п.п. 9.9.5 п.9.9 Статуту Товариства, до виключної компетенції Загальних зборів належить прийняття рішення про розміщення акцій, в тому числі прийняття рішення про розміщення цінних паперів, які можуть бути конвертовані в акції; прийняття рішення про збільшення статутного капіталу Товариства.

При цьому, і ч.6 ст.53 Закону України "Про акціонерні товариства", і п. 9.12.6 Статуту вимагають 3/4 голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих акцій, для прийняття такого рішення.

Відповідно до п.11 підрозділу 1 розділу І Положення про порядок здійснення емісії акцій, реєстрації та скасування реєстрації випуску акцій, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22 листопада 2023 року №1308 (далі - Положення №1308), прийняття рішення про емісію акцій здійснюється загальними зборами акціонерів.

Згідно з п.64 підрозділу 1 розділу ІІІ Положення №1308 рішення про емісію акцій, про збільшення або зменшення розміру статутного капіталу товариства, інші рішення загальних зборів акціонерів товариства з питань, пов`язаних з процедурою зміни розміру статутного капіталу, оформлюються протоколом загальних зборів акціонерів товариства.

Відповідно до п.68 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення №1308, акціонерне товариство може здійснювати емісію акцій тільки за рішенням загальних зборів, крім випадків передбачених законодавством.

Отже, і приписами ч.1 ст.23, абзацом 2 ч.1 ст.17, п.п. 5, 9 ч.2 ст. 39, ч.3 ст.39 Закону України "Про акціонерні товариства", і приписами п.п. 9.9.5 п.9.9 Статуту, і приписами п.11 підрозділу 1 розділу І, п.64 підрозділу 1 розділу ІІІ, п.68 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення №1308 закріплено, що прийняття рішення про збільшення розміру статутного капіталу/емісію акцій належить до виключної компетенції Загальних зборів товариства та не може передаватися іншим органам Товариства.

Разом з тим, збільшення статутного капіталу боржника та, у зв`язку з цим, емісія акцій боржника в порядку ст.53 КУзПБ здійснюється за особливою процедурою, яка виключає ухвалення рішення про це Загальними зборами акціонерів боржника.

Так, апеляційним судом береться до уваги те, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.02.2024 відкрито провадження у справі №918/1116/23 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський народний клуб "Верес".

Колегія суддів зазначає, що після відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі. Щодо боржника норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні у порівнянні з іншими нормами чинного законодавства.

Так, відповідно до ч.1 ст.53 КУзПБ, з метою відновлення платоспроможності боржника планом санації може передбачатися збільшення статутного капіталу боржника в розмірі, встановленому планом санації. Емісія акцій та облігацій акціонерного товариства - боржника здійснюється виключно для переведення зобов`язань товариства у цінні папери в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Порядок переведення зобов`язань товариства у цінні папери встановлений Положенням про порядок здійснення емісії акцій, реєстрації та скасування реєстрації випуску акцій, що затверджене рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1308 від 22.11.2023.

Відповідно до п.62 Положення №1308, у разі збільшення або зменшення розміру статутного капіталу акціонерного товариства, щодо якого судом порушено провадження у справі про банкрутство, збільшення або зменшення розміру статутного капіталу здійснюється з урахуванням вимог Кодексу України з процедур банкрутства та відповідно до глави 3 розділу VI цього Положення.

Даний пункт Положення №1308 має бланкетний характер, адже відсилає до спеціальних норм, що регламентують особливості реєстрації випуску акцій акціонерних товариств при додатковій емісії акції з метою переведення грошових зобов`язань в акції товариства, щодо якого введено процедуру санації (Глава 3 Розділу IV).

Так, відповідно до пунктів 127-129 Положення №1308, акціонерне товариство, щодо якого введено процедуру санації, розміщення простих акції шляхом додаткової емісії для переведення його грошових зобов`язань в акції, здійснює за існуючою номінальною вартістю. Додаткова емісія простих акції акціонерного товариства, щодо якого введено процедуру санації, здійснюється шляхом переведення грошових зобов`язань в акції такого товариства. При цьому, такі грошові зобов`язання включають в себе основне зобов`язання та/або відсотки нараховані за такими зобов`язаннями. Розміщення акцій додаткової емісії існуючої номінальної вартості з метою переведення грошових зобов`язань в акції товариства, щодо якого введено процедуру санації, (без здійснення публічної пропозиції) здійснюється шляхом їх безпосередньої пропозиції заздалегідь визначеному колу осіб - кредиторам товариства, без обмеження кількості таких осіб.

Пунктами 130 та 131 Положення №1308 визначено перелік документів, які товариство повинно подати до НКЦПФР для реєстрації випуску акцій у разі збільшення розміру статутного капіталу акціонерного товариства, щодо якого введено процедуру санації, шляхом додаткової емісії акцій існуючої номінальної вартості, в які будуть переведені грошові зобов`язання товариства, без здійснення публічної пропозиції, та для реєстрації звіту про результати емісії акцій товариством, щодо якого введено процедуру санації, (за наслідками переведення грошових зобов`язань товариства в його акції).

А пунктом 132 даного Положення визначено етапи, за якими здійснюється збільшення розміру статутного капіталу акціонерного товариства, щодо якого введено процедуру санації, шляхом додаткової емісії акцій існуючої номінальної вартості, в які будуть переведені грошові зобов`язання товариства, без здійснення публічної пропозиції.

Проаналізувавши вказані пункти 127-132 Положення №1308, які і складають зміст вищезазначеної Глави 3 Розділу IV, колегія суддів зазначає, що жодного рішення загальних зборів акціонерів про збільшення статутного капіталу/емісію акцій для збільшення розміру статутного капіталу акціонерного товариства, щодо якого введено процедуру санації, шляхом додаткової емісії акцій існуючої номінальної вартості, в які будуть переведені грошові зобов`язання товариства, без здійснення публічної пропозиції, не вимагається і в цих пунктах не передбачено.

Натомість, згідно пп. 3,11 п.130 Положення №1308, рішення про збільшення статутного капіталу та рішення про емісію акцій приймає самостійно керуючий санацією.

Про неможливість прийняття загальними зборами акціонерів рішення про збільшення статутного капіталу/емісію акцій акціонерного товариства під час процедури розпорядження майном у справі про банкрутство є положення абз.6 ч.5 ст.44 КУзПБ, згідно якого протягом процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права приймати рішення про проведення боржником емісії цінних паперів.

Тобто, ТОВ "Форест Енерджи" стверджує про незаконність ухвали Господарського суду Рівненської області від 13.02.2024 року у справі №918/1116/23, так як станом на 13.02.2024 було відсутнє рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "РНК "Верес" про збільшення статутного капіталу/емісію акцій ПАТ "РНК "Верес", в той час як сам законодавець прямою нормою КУзПБ забороняє ухвалення такого рішення.

Крім того, як вже зазначалося вище, п.62 Положення №1308 чітко вказано, що у разі збільшення або зменшення розміру статутного капіталу акціонерного товариства, щодо якого судом порушено провадження у справі про банкрутство, збільшення або зменшення розміру статутного капіталу здійснюється з урахуванням вимог Кодексу України з процедур банкрутства та відповідно до глави 3 розділу VI цього Положення.

Тобто, п.62 Положення №1308 є застереженням, яке виключає необхідність ухвалення загальними зборами акціонерів рішення про збільшення статутного капіталу/емісію акцій акціонерного товариства для збільшення розміру статутного капіталу акціонерного товариства, щодо якого введено процедуру санації, шляхом додаткової емісії акцій існуючої номінальної вартості, в які будуть переведені грошові зобов`язання товариства, без здійснення публічної пропозиції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що скаржник не має статусу сторони чи учасника у справі №918/1116/23 про банкрутство ПАТ "Рівненський народний клуб "Верес", а ухвалою Господарського суду Рівненської області від 3 лютого 2024 року про затвердження плану санації та введення процедури санації не вирішувались питання про права та інтереси та (або) обов`язки скаржника, судова колегія дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 03.02.2024 у справі №918/1116/23 на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

При цьому слід зазначити, що закриття апеляційного провадження не може тлумачитися як порушення права на судовий захист та доступ до правосуддя, враховуючи процесуальні фільтри, встановлені процесуальним законодавством, які відповідають висновкам Європейського Суду з прав людини у рішеннях "Філіс проти Греції", "Де Жуфр де ла Прадель проти Франції" і "Станєв проти Болгарії".

Крім того, враховуючи, що у суду відсутні підстави для розгляду по суті апеляційної скарги ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 03.02.2024 у справі №918/1116/23, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для розгляду заяв ТОВ "Енергетична компанія Теплоінвест" та ТОВ "Славутицька ТЕС" про приєднання до апеляційної скарги ТОВ "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ЕНЕРДЖИ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року у справі №918/1116/23 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2024 року.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Миханюк М.В.