ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5505/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю Інко про стягнення 84 169,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі по тексту Департамент) звернувся до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Інко (далі по тексту ТОВ Інко) про стягнення неустойки у розмірі 84 169,32 грн., яка була нарахована за період з 01.05.2023 по 06.10.2023. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем обов`язку з повернення об`єкта оренди, переданого у користування за договором №104/70 від 28.12.2007, після розірвання договору у судовому порядку.

Ухвалою суду від 01.01.2024 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено позивачу 5-денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу 3-денний строк з дня вручення відповіді на відзив для подання заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

ТОВ Інко було повідомлено судом про відкриття провадження по даній справі в порядку письмового провадження шляхом направлення ухвали від 01.01.2024 на юридичну адресу відповідача, а саме: 43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кривий Вал, буд.34.

22.01.2024 до суду було повернуто поштове відправлення, направлене на адресу відповідача, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, з метою повідомлення ТОВ Інко про розгляд судом даного спору за номером телефону відповідача, вказаним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом 21.02.2024 було встановлено, що особа, якій належить номер телефону, не є представником ТОВ Інко.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення ТОВ Інко про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Нежитлові підвальні приміщення загальною площею 78,9 кв. м., які розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 26, згідно свідоцтва про право власності від 29.11.2007 належать на праві комунальної власності територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради.

28.12.2007 між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та ТОВ Інко (Орендар) було укладено договір оренди № 104/70, відповідно до умов якого відповідачу було надано у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 64,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 26, строком до 26.12.2008 року.

В подальшому шляхом укладення додаткових погоджень та додаткових договорів до договору оренди № 104/70 від 28.12.2007 було неодноразово внесено зміни, зокрема, визначено, що Орендодавцем є Департамент, площа об`єкта становить 78,9 кв. м., продовжено строк дії договору до 26.02.2021, встановлено, що з 06.01.2017 розмір орендної плати за місяць складає 4 083,41 грн., яка є базовою орендною платою.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.03.2021 по справі № 916/3680/20, яке набрало законної сили 22.04.2021, позовні вимоги Департаменту до ТОВ Інко задоволено, розірвано договір оренди № 104/70 від 28.12.2007; виселено ТОВ «Інко» з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 78,9 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 26, на користь Департаменту; стягнути з ТОВ «Інко» на користь Департаменту заборгованість з орендної плати у розмірі 27 340,90 грн., пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 1108,76 грн., судовий збір у розмірі 6306,00 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.09.2023 по справі №916/2192/23, яке набрало законної сили 03.10.2023, позовні вимоги Департаменту до ТОВ Інко задоволено частково шляхом присудження до стягнення з ТОВ «Інко» на користь Департаменту заборгованості з орендної плати у розмірі 21144,16 грн., неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 276328,30 грн., нарахованої за період з 22.04.2021 до 30.04.2023, та судового збору у розмірі 4462,08 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

06.10.2023 державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Д.В. було складено акт про виселення ТОВ «Інко» із нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 26.

19.10.2023 Департамент звернувся до ТОВ Інко із претензією, відповідно до якої позивач просив сплатити неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 84 169,32 грн.

У поданій до суду позовній заяві Департаментом було зазначено, що оскільки орендоване приміщення було повернуто 06.10.2023 в результаті примусового виконання судового рішення, наявні правові підстави для присудження до стягнення із відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати за несвоєчасне повернення об`єкта оренди, нарахованої за період з 01.05.2023 по 06.10.2023 у розмірі 84 169,32 грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, врегульовані Законом України „Про оренду державного та комунального майна № 157-IX від 03.10.2019, який набрав чинності 27.12.2019.

Господарським судом в процесі вирішення даного спору було встановлено, що 28.12.2007 між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, яке було замінено Департаментом, та ТОВ Інко було укладено договір оренди №104/70, який був розірваний рішенням Господарського суду Одеської області від 21.03.2021 по справі № 916/3680/20, яке набрало законної сили 22.04.2021.

Частиною 1 ст. 25 Закону України „Про оренду державного та комунального майна врегульовано, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

06.10.2023 ТОВ «Інко» було виселено і нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 26, на користь позивача, що підтверджується актом державного виконавця.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З викладених обставин господарський суд, враховуючи повернення відповідачем орендованого приміщення лише 06.10.2023, дійшов висновку про наявність у Департаменту права вимагати стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за період з 01.05.2023 по 06.10.2023 у розмірі 84 169,32 грн. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених Департаментом позовних вимог шляхом присудження до стягнення із ТОВ «Інко» неустойки у розмірі 84 169,32 грн.

При цьому, судом враховано, що неустойка за прострочення повернення об`єкта оренди до 30.04.2023 була присуджена до стягнення із відповідача згідно з рішенням Господарського суду Одеської області від 05.09.2023 по справі №916/2192/23, доказів неможливості повернення орендованого приміщення з причин, які на залежали від відповідача, матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених Департаментом комунальної власності Одеської міської ради позовних вимог шляхом присудження до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Інко неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 84 169,32 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Інко /43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кривий Вал, буд.34; ідентифікаційний код 30662748/ на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ідентифікаційний код 26302595/ неустойку у розмірі 84 169,32 грн. /вісімдесят чотири тисячі сто шістдесят дев`ять грн. 32 коп./, судовий збір у розмірі 2684,00 грн. /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2024 р.

Суддя С.П. Желєзна