ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/114/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Управління з питань майна спільної власності територіальних громад області, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004

до відповідача: Регіонального фонду підтримки підприємництва по Івано-Франківській області, вул. Василіянок, 62 а, м. Івано-Франківськ, 76019

про стягнення 18183,51 грн, в тому числі 15886,57 грн боргу, 2296,94 грн пені.

встановив: Управління з питань майна спільної власності територіальних громад області звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Регіонального фонду підтримки підприємництва по Івано-Франківській області про стягнення 18183,51 грн, в тому числі 15886,57 грн боргу, 2296,94 грн пені.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 13.02.2024 Господарським судом Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем - 19.02.2024. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 17.12.2018 (із змінами, внесеними додатковими угодами від 13.04.2022 та від 05.12.2022) в частині оплати орендної плати за період січень-грудень 2023 року, внаслідок чого, у відповідача утворився борг в сумі 15886,57 грн орендної плати, а також позивачем нараховано відповідачу 2296,94 грн пені.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не подав.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

Згідно п. 3.2.4. Положення про управління з питань майна спільної власності територіальних громад області, затвердженого розпорядженням голови обласної ради від 26.04.2021 №304-р, Управління відповідно до покладених на нього завдань діє від імені Івано-Франківської обласної ради, яка є орендодавцем нерухомого майна (будівель, споруд, їх окремих частин) спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області відповідно до рішення обласної ради.

Згідно п. 3.2.15 Положення, управління з питань майна спільної власності територіальних громад області виступає позивачем та відповідачем у судах з питань захисту майнових прав.

Судом встановлено, що 17.12.2018 між Івано-Франківською обласною радою (як орендодавцем) в особі начальника управління з питань майна спільної власності територіальних громад області, Регіональним фондом підтримки підприємництва по Івано-Франківській області (як орендарем) та Комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна (як балансоутримувачем) укладено договір оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

В подальшому, сторонами вносилися зміни до договору додатковими угодами від 13.04.2022, від 05.12.2022.

Згідно з умовами договору (зі змінами внесеними додатковою угодою №2 від 05.12.2022) орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування частину приміщень п`ятого поверху (літер А) загальною площею 107,4 кв. м на АДРЕСА_1 (надалі - об`єкт оренди).

Об`єкт оренди передається орендарю з метою розміщення Регіонального фонду підтримки підприємництва по Івано-Франківській області (п. 1.2.договору).

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням обласної ради від 10.06.2016 № 207-5/2016, і становить 1652,88 грн з ПДВ за базовий місяць (п. 4.1. договору).

Орендна плата перераховується на рахунок орендодавця і вноситься орендарем щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця з врахуванням індексу інфляції (п. 4.2. договору).

Згідно п.2 додаткової угоди №2 від 05.12.2022 розмір орендної плати визначено 1578,91 грн з ПДВ на місяць.

Згідно п. 3.2. додаткової угоди №1 від 13.04.2022, орендна плата за перший місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць. Орендна плата за другий і кожний наступні місяці оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

На суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.8. додаткової угоди №1 від 13.04.2022).

В порушення договірних умов, відповідач не розрахувався за оренду приміщень за період січень-грудень 2023 року внаслідок чого станом на 02.02.2024 борг з орендної плати складає 15880,57 грн.

Позивачем направлялися відповідачу претензії щодо сплати заборгованості з орендної плати від 17.10.2023 № 229/03-02/007, від 18.12.2023 № 293/03-02/007.

Однак, відповідачем, борг з орендної плати не погашено.

На підставі п. 3.2. додаткової угоди №1 від 13.04.2022 відповідачу нараховано пеню в сумі 2296,94 грн.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1,2,5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України). Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286 ГК України).

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що борг відповідача перед позивачем по орендній платі за період січень-грудень 2023 року становить 15880,57 грн.

Відповідач доказів оплати ним орендної плати не надав.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення боргу з орендної плати в сумі 15880,57 грн підлягають до задоволення.

Згідно п. 3.8. додаткової угоди №1 від 13.04.2022 на суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

З огляду на положення ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати орендної плати за період з січня по грудень 2023 року.

Судом здійснено перерахунок пені, оскільки позивачем при здійснені розрахунку не враховано наявність переплати станом на 01.01.2023 в сумі 3961,07 грн.

За розрахунком здійсненим судом, розмір пені, що підлягає стягненню за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачем становить 2027,62 грн. В решті заявленої до стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Управління з питань майна спільної власності територіальних громад області до Регіонального фонду підтримки підприємництва по Івано-Франківській області про стягнення заборгованості в сумі 18183,51 грн задовольнити частково.

Стягнути з Регіонального фонду підтримки підприємництва по Івано-Франківській області, вул. Василіянок, 62 а, м. Івано-Франківськ, 76019 (ідентифікаційний код 25910996) на користь Управління з питань майна спільної власності територіальних громад області, вул.Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004 (ідентифікаційний код 34844218) 15880 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн 57 коп. боргу, 2027 (дві тисячі двадцять сім) грн 62 коп. пені (Одержувач - ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код одержувача 37951998, р/р UА0009001, банк одержувача Казначейство України, МФО 899998), 2982 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) грн 15 коп. судового збору (Одержувач - управління з питань майна СВТГО, код одержувача 34844218, рах. UА3019191, банк одержувача Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в сумі 269,32 грн відмовити.

Судовий збір в сумі 45,85 грн залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.04.2024

Суддя Неверовська Л.М.