РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2024Справа № 910/141/24
За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» (04215, м. Київ, вулиця Світлицького, будинок 24-А, ідентифікаційний код 35251431)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Подільська районна в місті Києві державна адміністрація (04070, м. Київ, Контрактова площа, 2, ідентифікаційний номер 37333608)

про визнання трудових відносин припиненими та виключення відомостей

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники учасників:

від позивача - Лисенко І.К.,

від відповідача - не з`явилися,

від третьої особи - не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» про визнання трудових відносин припиненими та виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» про визнання трудових відносин припиненими та виключення відомостей залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

10.01.2024 через відділ діловодства суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, встановлених в ухвалі суду від 05.01.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.02.2024.

16.02.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності представника.

У підготовче засідання 16.02.2024 з`явився позивач.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися.

Підготовче засідання, яке відбулось 16.02.2024 протокольною ухвалою відкладено на 08.03.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.03.2024 закрито підготовче провадження у справі № 910/141/24. Призначено справу № 910/141/24 до розгляду по суті на 10.04.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 10.04.2024 надав пояснення по суті позову, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 10.04.204 не з`явився. З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.01.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуто до суду 08.02.2024 у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 02.02.2024 на відповідному конверті.

Згідно із пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 12.01.2024 є 02.02.2024 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Також відповідачем не отримано ухвали суду від 16.02.2024 та від 08.03.2024 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2024, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Отже, згідно із п. 3. ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У свою чергу, третя особа Подільська районна у м. Києві державна адміністрація подала суду клопотання від 30.01.2024 № 106-926 про розгляд справи за відсутності представника за наявними у матеріалах справи документами.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд доходить висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

У судовому засіданні 10.04.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» (відповідача) з 31.07.2007 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником відповідача ОСОБА_1 є з 31.07.2007 року.

18 вересня 2023 року позивач звернувся до учасників відповідача із заявою про звільнення з посади директора з 09.10.2023 року за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України.

Вказана заява була направлена 18.09.2023 на адресу учасників відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-інвестиційна компанія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція розвитку міста» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Економічні ініціативи України» засобами поштового зв`язку.

ОСОБА_1 , як директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» 18.09.2023 оформлено Повідомлення «Про проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта», відповідно до якого у зв`язку з необхідністю розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора ТОВ «Бізнес-Парк «Аванта» за власним бажанням вирішено скликати Загальні збори Учасників на 09.10.2023.

Загальні збори учасників товариства не відбулися, у зв`язку із неприбуттям учасників товариства, на підтвердження чого складено Акт від 09.10.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним було зроблено все від нього залежне для того, щоб вирішити питання про припинення трудових відносин у встановленому позасудовому порядку, проте, оскільки Загальні збори учасників Товариства не відбулися, рішення загальних зборів про звільнення директора не прийнято.

Позивач зазначає, що пред`явлення позову спрямоване на припинення трудових відносин між сторонами

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати трудові відносити між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» () припиненими з 09 жовтня 2023 року у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України;

- виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про директора (керівника) та особу, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності (підписанта) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» () ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої позовної заяви з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» з 31.07.2007.

Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-інвестиційна компанія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція розвитку міста» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Економічні ініціативи України».

Керівником (директором) ТОВ «Бізнес-Парк «Аванта» станом на момент розгляду справи згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є ОСОБА_1 (позивач).

18 вересня 2023 року позивач звернувся до учасників відповідача із заявою про звільнення з посади директора з 09.10.2023 року за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України.

Вказана заява була направлена 18.09.2023 на адресу учасників відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція розвитку міста», Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-інвестиційна компанія» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Економічні ініціативи України» засобами поштового зв`язку.

ОСОБА_1 , як директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» 18.09.2023 оформлено Повідомлення «Про проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта», відповідно до якого у зв`язку з необхідністю розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора ТОВ «Бізнес-Парк «Аванта» за власним бажанням вирішено скликати Загальні збори Учасників на 09.10.2023.

Загальні збори учасників товариства не відбулися, у зв`язку із неприбуттям учасників Товариства, на підтвердження чого складно Акт від 09.10.2023.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що за заявою позивача його не було звільнено з посади директора. За відсутності рішення загальних зборів Товариства про звільнення директора порушуються права позивача на припинення трудових відносин. Позивач зазначає, що питання про звільнення директора Товариства відноситься до виключної компетенції загальних зборів, разом з тим пред`явлення позову спрямоване на припинення трудових відносин між сторонами.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт "г" частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України "Про господарські товариства" і частину п`яту статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства", виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини третьої статті 99 ЦК України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі №145/1885/1-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18).

Частиною 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно із ч.1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» з 31.07.2007 на підставі безстрокового трудового договору.

Суд зазначає, що позовні вимоги у даній справі спрямовані на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому позивач як директор Товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення (ч. 4 ст. 32 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою має скликати загальні збори учасників Товариства з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків, оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства.

Судом встановлено, що 18.09.2023 ОСОБА_1 , як директор Товариства, скликав загальні збори учасників відповідача шляхом направлення на адреси учасників Товариства повідомлення від 18.09.2023 про скликання Загальних зборів учасників ТОВ «Бізнес-Парк «Аванта» на 09.10.2023 о 10 год. 00 хв. за адресою: 04215, м. Київ, вул. Світлицького, 24-А із питаннями порядку денного, зокрема, про звільнення з посади директора товариства громадянина України ОСОБА_1 з 09.10.2023 на підставі ст. 38 КзПП України (з ініціативи працівника) та про призначення нового директора товариства. Разом із повідомленням про проведення Загальних зборів учасників позивач направив заяву про звільнення позивача з посади директора відповідача від 18.09.2023.

Факт направлення на адреси учасників вищенаведених документів підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних описів вкладення у цінні листи з відбитками календарного штемпеля відділення поштового зв`язку від 18.09.2023, фіскальними чеками про оплату поштових послуг та накладними про відправлення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку ОСОБА_1 , як директор відповідача, дотримався вимог статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства.

Судом встановлено, що скликані позивачем на 09.10.2023 загальні збори учасників Товариства не відбулися, у зв`язку з неявкою учасників відповідача. Доказів протилежного суду не надано.

Отже, неявка учасників Товариства на загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивача є прямим порушенням його права на припинення трудових відносин.

Таким чином, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду за захистом свої прав.

Матеріали справи не містять доказів у розумінні статей 77-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження розгляду по суті уповноваженим на звільнення директора органом Товариства заяви позивача про звільнення з посади директора відповідача, а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача у передбачений чинним законодавством України строк і внесення змін до відомостей про наведену юридичну особу про зміну її керівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Позивач з метою захисту своїх прав просить визнати припиненими трудові відносини та відносини представництва між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» та директором ОСОБА_1 з 09.10.2023, тобто з дати, коли мали відбутись загальні збори учасників товариства.

За умовами статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є припинення правовідношення.

Суд зазначає, що припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

При цьому, суд враховує, що прийняття судового рішення з констатацією визнання припиненими відносин керівника з товариством з дати, що минула, породжуватиме юридичну невизначеність в частині моменту припинення повноважень директора, оскільки в період з 09.10.2023 по день набрання законної сили рішенням суду даній справі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 значився директором (керівником) відповідача.

Крім того, з 09.10.2023 та до часу прийняття рішення у даній справі не виключено, що ОСОБА_1 міг вчиняти дії як керівник ТОВ «Бізнес-Парк «Аванта» з третіми особами.

Саме факт неприйняття загальними зборами рішення 09.10.2023 про припинення повноважень ОСОБА_1 свідчить про наявність між сторонами спору, який підлягає вирішенню в судовому порядку, і саме з набрання рішенням законної сили вирішується спір про припинення правовідносин між сторонами, де судом досліджуються обставини дотримання позивачем, як директором товариства, вимог статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та статуту.

Крім цього, припинення правовідносин між директором та товариством з рішення суду забезпечить можливість та надасть час товариству (загальним зборам учасників товариства) обрати (призначити) директором іншу особу.

За приписами частини 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі N 910/6642/18).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку права позивача підтягаються захисту шляхом припинення повноважень на майбутнє, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов висновку що позовні вимоги в частині визнання припиненими трудових відносини з 09.10.2023, підлягають задоволення частково, а саме: суд дійшов висновку не визнати припиненими з 09.10.2023, а припинити трудові відносини та повноваження, як одноосібного виконавчого органу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» та директором ОСОБА_1 .

Отже, повноваження ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» припиняються з моменту набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а не з 09.10.2023.

Щодо вимоги про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про директора (керівника) та особи, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності (підписанта) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» - ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Процедура припинення трудових відносин керівника з товариством має супроводжуватись внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань змін до відомостей про керівника юридичної особи.

Враховуючи зазначене, у зв`язку із прийняттям судом рішення про припинення трудових відносин між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про директора (керівника) та особи, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності (підписанта) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» - ОСОБА_1 шляхом зобов`язання державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Подільської районної у місті Києві державної адміністрації внести відповідний запис.

При цьому, суд зазначає, що у даному випадку зобов`язання реєстратора на підставі судового рішення здійснити дії щодо внесення до ЄДР відповідних змін до відомостей про керівника юридичної особи, без виключення при цьому з ЄДР відомостей про попереднього керівника юридичної особи, не буде примушенням державного реєстратора здійснити дії, які суперечать статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а також не буде порушувати публічний порядок.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта».

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Припинити трудові відносини та повноваження, як одноосібного виконавчого органу, між директором ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» (04215, м. Київ, вулиця Світлицького, будинок 24-А, ідентифікаційний код 35251431).

3. Зобов`язати державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (04070, м. Київ, Контрактова площа, 2, ідентифікаційний номер 37333608) внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення відомостей про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» (04215, м. Київ, вулиця Світлицького, будинок 24-А, ідентифікаційний код 35251431).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Парк «Аванта» (04215, м. Київ, вулиця Світлицького, будинок 24-А, ідентифікаційний код 35251431) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

5. У задоволенні решти вимог відмовити.

6. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.04.2024

Суддя Д.В. Мандичев