ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.04.2024 Справа № 908/1202/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко Михайло Володимирович, розглянувши заяву вих. без номеру від 22.04.2024 (вх. №1312/08-07/24 від 22.04.2024) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ідентифікаційний код 03345716) про видачу судового наказу

за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості в розмірі 4118,98 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 242,24 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 вказану заяву передано для розгляду судді Мірошниченко М.В.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн.

Зі змісту поданої заяви слідує, що вимоги заявлені на підставі типового договору розподілу природного газу, до якого приєднався боржник 01.01.2016 шляхом підписання заяви-приєднання №094253РВ2GAH016. Заявлена до стягнення сума заборгованості в розмірі 4118,98 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу за поданою заявою, виходячи з такого.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено місцезнаходження (для юридичних осіб) боржника.

У заяві про видачу судового наказу боржником визначено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

Боржник не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд ЄСІТС».

Згідно з ч. 4 ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням боржника є: АДРЕСА_2 . Зазначене в заяві про видачу судового наказу місцезнаходження боржника не відповідає зазначеним відомостям.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд відмовив у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості в розмірі 4118,98 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 242,24 грн.

Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статями 151, 152, 153, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості в розмірі 4118,98 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 242,24 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали суддею.

Ухвалу підписано суддею 25.04.2024.

Суддя М.В. Мірошниченко