ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.04.2024 справа № 908/1087/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали

за позовом концерну «Міські теплові мережі» (вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, м. Запоріжжя, 69091)

до відповідача: Свято-Успенської релігійної громади (фактичне місцезнаходження: вул. Ентузіастів, буд. 19, м. Запоріжжя, 69000; адреса об`єкта надання послуг: вул. Ентузіастів, буд. 19, нежитлове приміщення № IV цокольного поверху (літ. А-5), м. Запоріжжя, 69000)

про стягнення 104682,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Свято-Успенської релігійної громади про стягнення 104682,05 грн. основного боргу по оплаті поставленої теплової енергії за період 01.06.2022-29.02.2024 за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 74204391 від 01.11.2021. У позовній заяві позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2024 справу № 908/1087/24 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 16.04.2024 позовну заяву залишено без руху; позивачу наданий строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, шляхом направлення суду:

- письмової інформації із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у відповідності до вимог п. 2 ч.3 ст. 162 ГПК України ГПК України,

- доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, а саме доплати судового збору в розмірі 402,60 грн.,

- витребувану інформацію та докази її направлення на адресу відповідача надати до суду у вказаний вище строк.

Господарським судом Запорізької області 17.04.2024 отримано заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви, згідно якої позивач надав докази сплати судового збору у сумі 2422,40 грн., просив повернути переплату судового збору у розмірі 2019,80 грн. Також позивач зазначив, що у позовній заяві не вказано код ЄДРПОУ відповідача, оскільки дану інформацію надати є неможливим через те, що відповідач при реєстрації не отримував код ЄДРПОУ з невідомих підстав позивачу. Крім цього, 25 жовтня 2022 року Господарським судом Запорізької області було постановлено рішення про стягнення з Свято-Успенської релігійної громади на користь Концерну Міські теплові мережі, суму основного боргу 57292, 54 грн., судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Розгляд справи та постановлення рішення було без зазначення коду ЄДРПОУ відповідача. Частиною 4 статті 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства з наступних підстав.

Сторонами в судовому процесі, як визначено статтею 45 ГПК України, - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Отже, стороною у справі може бути юридична особа.

Усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника. Юридична особа може набувати процесуальних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників у випадках, коли відповідно до закону чи установчого документа така юридична особа набуває та здійснює права, а також несе обов`язки через своїх учасників (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 44 ГПК України).

Під процесуальною правоздатністю розуміється здатність суб`єкта мати відповідні процесуальні права та нести обов`язки, а дієздатністю є здатність особи своїми діями реалізувати процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, які були покладені на неї законом або господарським судом.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Господарські організації - це юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку (ч. 2 ст. 55 ГК України).

Згідно ст. 7 Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями). Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням). Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 Закону. Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 Закону. Частина громади, не згодна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем). Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов`язковим (ст. 8 Закону).

Релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації. Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов`язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення). (ст. 13 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації").

Згідно із ч. 4 ст. 89 ЦК України, до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Так, частиною 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: 1) найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності); 2) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (далі - ідентифікаційний код); 3) організаційно-правова форма; 3.1) вид релігійної організації; 3.2) віросповідна приналежність релігійної організації.

Згідно із ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Водночас, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо актуальних реєстраційних даних щодо юридичної особи Свято-Успенської релігійної громади.

Таким чином, Свято-Успенська релігійна громада не може бути стороною у господарському процесі.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що позов заявлений не до юридичної особи не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Щодо посилання позивача на ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, суд зауважує про наступне.

Так, дійсно 25 жовтня 2022 року Господарським судом Запорізької області було постановлено рішення у справі № 908/1541/22 про стягнення з Свято-Успенської релігійної громади на користь Концерну «Міські теплові мережі» 57292.54 грн. основного боргу та 2481,00 грн. судового збору. Також 02 грудня 2019 року Господарським судом Запорізької області було постановлено рішення у справі № 908/2055/19 про стягнення з Свято-Успенської Православної релігійної громади на користь Концерну «Міські теплові мережі» 91579,71 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію та 1919,48 грн. судового збору.

У зазначених рішеннях не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи відповідача Свято-Успенської релігійної громади (у першому випадку) та Свято-Успенської Православної релігійної громади (у другому випадку).

Разом з тим, ухвалою від 12.10.2020 у справі № 908/2457/20 Господарським судом Запорізької області відмовлено Концерну Міські теплові мережі у відкритті провадження у справі до Свято Успенської Православної релігійної громади про стягнення 23648,29 грн. основного боргу, 478,89 грн. пені та 61,63 грн. 3% річних на підставі п. 1 ч.1 ст. 175 ГПК України, оскільки позов заявлений не до юридичної особи не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Також у рішенні від 04.11.2009 у справі № 12/176/09 Господарський суд Запорізької області відмовив у задоволенні клопотання позивача про заміну первісного відповідача Релігійної громади при Ново-Свято-Успенському храмі Української Православної Церкви на Свято-Успенську Православну релігійну общину, оскільки відповідно довідки Головного управління статистики у Запорізькій області, в Єдиному держаному реєстрі підприємств та організацій України Свято-Успенська Православна релігійна громада не значиться, позивачем не надано жодних доказів, в підтвердження того, що Свято-Успенська Православна релігійна община є суб`єктом підприємницької діяльності.

Суд звертає увагу, що у рішеннях суду у справах № 908/1541/22 та № 908/2055/19 не встановлено, що Свято-Успенська релігійна громада (у першому випадку) або Свято-Успенська Православна релігійна громада (у другому випадку) є або не є юридичною особою. Також суд також звертає увагу, що у справах № 908/1541/22, № 908/2055/19, №908/2457/20, № 12/176/09 місцезнаходженням релігійної громади зазначено вул. Ентузіастів, буд. 19, м. Запоріжжя, 69000, як і у даній справі № 908/1087/24.

Отже згідно наданих матеріалів позовної заяви та з огляду на вищевикладене у суду немає підстав визнавати, що Свято-Успенська релігійна громада є юридичною особою, яка має саме таку назву та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За приписами ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

За таких обставин, враховуючи те, що Свято-Успенська релігійна громада не є юридичною особою, а тому немає процесуальної дієздатності та не може бути відповідачем у розумінні статей 4, 44, 45 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов до висновку, що позовна заява до Свято-Успенської релігійної громади не підлягає розгляду в господарському суді, тому суд відмовляє у прийнятті позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» та відкритті провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Концерну Міські теплові мережі до Свято-Успенської релігійної громади про стягнення 104682,05 грн.

Додаток (позивачу): позовна заява та документи, зазначені в ній як додатки, на 52 аркушах, в т. ч.: платіжні інструкції від 24.01.2023 № 5811, № 5814, №5797, від 26.03.2024 № 3464 (судовий збір).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 175, 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 22.04.2024.

Суддя В.В. Левкут