УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

24.04.2024Справа № 910/4521/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Конті» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 4)

До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка Хата» (22400, Вінницька обл., Хмільницький р-н, м. Калинівка, вул. Нестерчука В., буд. 5)

2) Державної організації "Український офіс інтелектуальної власності та інновацій" (01601, м. Київ, вул Годзенка Дмитра, буд. 1)

про визнання недійсним свідоцтва № 295899 та зобов`язання вчинити дії

Суддя Бондаренко - Легких Г. П.

Без виклику представників.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Конті» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка Хата» (відповідач-1) та Державної організації "Український офіс інтелектуальної власності та інновацій" (відповідач-2) в якому просить суд:

1) Визнати недійсним свідоцтво України № 295899 на торговельну марку власника Товариство з обмеженою відповідальністю «Солодка Хата» (відповідач-1) щодо всіх товарів 30 класу МКТП, зазначених у цьому свідоцтві.

2) Зобов`язати Державну організацію "Український офіс інтелектуальної власності та інновацій" (УКРНОІВІ) (відповідач-2) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки стосовно визнання недійсним свідоцтва України № 295899 від 14.04.2021 р. щодо всіх товарів 30 класу МКТП, зазначених у цьому свідоцтві, та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що торговельна марка позивача «День и Ночь» згідно свідоцтва України №60542 та торговельна марка відповідача-1 «День і ніч» згідно свідоцтва України №295899 є схожими настільки, що їх можна сплутати, і тому торговельна марка відповідача-1 не відповідає умові надання правової охорони відповідно до п. 3 ч. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

22.04.2023 до Господарського суду міста Києва позивач подав заяву про забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

(1) Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Солодка Хата» передавати у будь-який спосіб повністю або частково право власності на торговельну марку за свідоцтвом України № 295899 від 14.04.2021 р.; відмовлятися від свідоцтва України № 295899 від 14.04.2021 р. повністю або частково;

(2) Заборонити Державній Організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки стосовно власника торговельної марки за свідоцтвом України № 295899 від 14.04.2021 р. та будь-які зміни, пов`язані із повною або частковою відмовою від зазначеного свідоцтва, а також здійснювати публікації про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Заява обґрунтована тим, що відповідач-1 як теперішній власник свідоцтва України України №295899 може в будь-який момент передати права на торговельну марку у власність іншим особам, або відмовитись від свідоцтва України №295899, а відтак, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Позов забезпечується в тому числі забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача(ів) або пов`язаних з ним(и) інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача(ів) (заявника(ів)).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим Законом (ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Факт передання виключних майнових прав інтелектуальної власності, які відповідно до цього Кодексу або іншого закону є чинними після їх державної реєстрації, підлягає державній реєстрації (ч. 2 ст. 1114 ЦК України).

Доданими до матеріалів справи документами підтверджується, що на момент звернення до суду відповідач-1 є власником спірного свідоцтва № 295899 від 14.04.2021, а відтак, саме останньому належать правомочності розпорядження визначеною таким свідоцтвом торговельною маркою, в тому числі можливість її передачі у власність іншим особам, відмова від такої торгівельної марки чи надання дозволу на її використання на підставі ліцензійного договору (щодо всіх товарів чи їх частини).

Власник свідоцтва в будь-який час може відмовитися від нього повністю або частково на підставі заяви, поданої до НОІВ. Зазначена відмова набирає чинності від дати публікації відомостей про це в Бюлетені (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва, не має права на повторну реєстрацію торговельної марки протягом двох років після припинення дії свідоцтва згідно з пунктами 1 і 2 статті 18 цього Закону, крім випадків, коли власник свідоцтва, дію якого припинено, надасть згоду на реєстрацію заявленої торговельної марки (ст. 22 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Отже, у разі відчуження відповідачем-1 свідоцтва України № 295899 від 14.04.2021 третім особам, з наступним поданням до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» заяв про реєстрацію відповідних змін, або у разі відмови відповідача-1 від прав на оскаржуване свідоцтво, це може невиправдано розширити коло учасників даного судового процесу, що зробить неефективним захист прав позивача шляхом подання даного позову саме до визначеного кола відповідачів.

У зв`язку з тим, що власник свідоцтва України № 295899 від 14.04.2021 може у будь-який час відмовитись або передати іншій особі право власності на свідоцтво повністю, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано припускає, що право на торговельну марку, яка є предметом спору, на момент прийняття рішення можуть перейти до іншої (інших) особи (осіб).

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, у разі задоволення позову, у випадку визнання свідоцтва України № 295899 від 14.04.2021 недійсним, Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» об`єктивно не матиме можливості виконати рішення суду, оскільки у Державному реєстрі свідоцтв на торговельні марки будуть відомості про особу, якій передано право власності на свідоцтво України, а не відомості про відповідача-1, або взагалі будуть відсутні відомості про торговельну марку. Крім того, у випадку відмови відповідача-1 від торговельної маки ніхто інший, в тому числі і позивач, не матиме змоги протягом 2-х років здійснити повторну реєстрацію торговельних марок після дострокового припинення дії свідоцтва у разі відмови відповідача-1.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, судом враховано співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, та наслідків заборони відповідачам вчиняти певні дії та на переконання суду застосовані заходи забезпечення позову не є тотожними заявленим позовним вимогам.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Конті» про забезпечення позову у справі № 910/4521/24 задовольнити та вжити наступні заходи забезпечення позову у справі №910/4521/24:

1.1. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Солодка Хата» передавати у будь-який спосіб повністю або частково право власності на торговельну марку за свідоцтвом України №295899 від 14.04.2021 р.; відмовлятися від свідоцтва України №295899 від 14.04.2021 р. повністю або частково;

1.2. Заборонити Державній організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки стосовно власника торговельної марки за свідоцтвом України № 295899 від 14.04.2021 р. та будь-які зміни, пов`язані із повною або частковою відмовою від зазначеного свідоцтва, а також здійснювати публікації про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

2. Cтягувачем за пунктом 1.1. резолютивної частини ухвали є Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Конті» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 4; ідентифікаційний код: 39464252)

3. Боржником за пунктом 1.1. резолютивної частини ухвали є Товариство з обмеженою відповідальністю «Солодка Хата» (22400, Вінницька обл., Хмільницький р-н, м. Калинівка, вул. Нестерчука В., буд. 5; ідентифікаційний код: 33576479)

4. Cтягувачем за пунктом 1.2. резолютивної частини ухвали є Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Конті» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 4; ідентифікаційний код: 39464252)

5. Боржником за пунктом 1.2. резолютивної частини ухвали є Державна організація "Український офіс інтелектуальної власності та інновацій" (01601, м. Київ, вул Годзенка Дмитра, буд. 1; ідентифікаційний код: 44673629)

6. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 24.04.2024 та може бути оскаржена в порядку передбаченому ГПК України.

7. Відповідно до статті 144 ГПК України дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку включно до 25.04.2027.

8. Згідно ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких