ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5738/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чус О.В. (доповідач),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 (повний текст рішення складено 12.01.2024, суддя Ніколенко М.О.) та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 (повний текст додаткового рішення складено 29.01.2024, суддя Ніколенко М.О.) у справі № 904/5738/23

за позовом Приватного підприємства Фірми "Оріон", с. Лобойківка, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення пені в сумі 46 905,78 грн та 3 % річних у сумі 2 814,35 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Фірма "Оріон" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" на свою користь пені в сумі 46 905,78 грн та 3 % річних у сумі 2 814,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по договору №28-2/23 від 28.02.2023 в частині своєчасної оплати за отриманий товар, внаслідок чого позивачем нараховані штрафні санкції відповідно до п. 5.1 договору та 3% річних відповідно до 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 у справі №904/5738/23 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" на користь Приватного підприємства Фірми "Оріон" 3% річних у розмірі 2 274,34 грн, пеню у розмірі 45 829,02 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 622,39 грн та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 6 546,20 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 076,76 грн та 3 % річних у розмірі 64,60 грн відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що обов`язок відповідача оплатити 100% вартості поставленого товару виник з моменту його прийняття та був ним порушений, отже наявні підстави для стягнення пені відповідно до п. 5.1 договору та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем не було враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. Крім того, позивачем було фактично здійснено подвійне нарахування пені на суму боргу 293 015,15 грн за період 18.05.2023. За розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за період з 26.03.2023 по 11.06.2023 в загальній сумі 45 829,02 грн та 3% річних за цей же період у загальній сумі 2 749,75 грн. В інші частині позовні вимоги судом першої інстанції визнані необґрунтованими. Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 700,00 грн визнані судом підтвердженими, співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову; розподілені між сторонами пропорційно задоволених позовних вимог.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 у справі № 904/5738/23 заяву відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства Фірми "Оріон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" витрати на правову допомогу в розмірі 208,05 грн; у решті вимог заявника відмовлено.

Додаткове рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що розмір фактичних витрат відповідача на правову допомогу адвоката в сумі 9 063,00 грн підтверджений належними доказами та є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову; розподілений між сторонами пропорційно задоволених позовних вимог.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО", в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 у справі № 904/5738/23 в частині задоволення позовних вимог скасувати. В частині позовних вимог про стягнення пені за період з 26.03.2023 по 14.05.2023 в розмірі 33 768,16 грн, 3 % річних в розмірі 2 026,09 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 6 546,20 грн провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України. В частині позовних вимог про стягнення пені за період з 15.05.2023 по 11.06.2023 в розмірі 12 060,88 грн та 3 % річних в розмірі 248,25 грн позовну заяву залишити без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 у справі № 904/5738/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог залишити без змін. На підставі ч. 14 ст. 129 ГПК України перерозподілити судові витрати, стягнуті з Приватного підприємства фірма ОРІОН на користь Товариства з обмеженою відповідальністю О.С.П.АГРО додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 по справі № 904/5738/23, та стягнути з Приватного підприємства фірма ОРІОН на користь Товариства з обмеженою відповідальністю О.С.П.АГРО судові витрати з правничої допомоги в суді першої інстанції в сумі 8 854,95 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом неправильно визначений строк виконання зобов`язання відповідача з оплати поставленого товару з урахуванням п. 4.5 договору; неправильно застосовані висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04.04.2023 у справі №916/1349/21;

- судом першої інстанції неправомірно відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху через те, що вона була подана з порушенням вимог ч. 6 ст. 6, п.2 ч.3 ст. 162 ГПК України;

- задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, що була надана позивачу адвокатом Васильцовою Ольгою Миколаївною, суд не врахував ті заперечення, які були зазначені у відзиві відповідача, зокрема щодо того, що дані судові витрати підтверджені тими ж первинними документами, що і в справі № 904/2652/23, вже були предметом розгляду по справі № 904/2652/23 і Господарським судом Дніпропетровської області в їх задоволенні вже було відмовлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023, яке набрало законної сили 19.09.2023;

- частина позовних вимог позивача по даній справі була предметом розгляду по справі №904/2652/23, тому суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, що провадження по даній справі в частині позовних вимог ППФ «ОРІОН» про стягнення з відповідача за період з 26.03.2023 по 14.05.2023 пені в розмірі 33 768,16 грн та 3 % річних в сумі 2 026,09 грн не підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України;

- ордер АЕ № 1235103 від 03.01.2023 є неналежним доказом підтвердження повноважень адвоката Васильцової О.М., оскільки фізично не міг бути згенерований системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України і виписаний адвокатом Васильцовою О.М. саме 03.01.2023, а отже позивачем не надано суду належного документу, що може підтверджувати повноваження його представника, який підписав його позовну заяву, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 164 ГПК України;

- предмет договору про надання правової допомоги №01 від 03.01.2023 не передбачає надання адвокатом Васильцовою О.М. правової допомоги по справі саме з ТОВ «О.С.П.АГРО»;

- копія акту приймання-передачі виконаних робіт по договору про надання правової допомоги № 01 від 03.01.2023 від 01.05.2023 передбачає надання послуг ППФ «ОРІОН» за травень 2023 року, а не ППФ «ОРІОН» і вже є складеним до подачі позову по даній справі;

- копія платіжного доручення № 321 від 03.05.2023 на суму 6 700 грн передбачає оплату послуг за надання правової допомоги ППФ «ОРІОН», але не адвокатом Васильцовою О.М., а ФОП Васильцовою О.М., що виключає, що дана оплата була здійснена саме адвокату і не може бути предметом компенсації відповідно до положень ст. 126 ГПК України;

- додаткове судове рішення є похідним від судового рішення, ухваленого за результатами розгляду справи по суті, та є його невід`ємною складовою, тому скасування судового рішення за результатами вирішення спору є безумовною підставою для скасування додаткового рішення.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.02.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/5738/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/5738/23.

14.02.2024 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2024, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.04.2024, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 у справі № 904/5738/23 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 у справі № 904/5738/23. Визначено розглядати апеляційну скаргу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

05.03.2024 від Приватного підприємства Фірми "Оріон" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- порушення процесуальних норм, про які зазначено апелянтом, не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до ч. 3 ст. 277 ГПК України;

- у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 по справі №904/2652/23 не були встановлені обставини, які суд першої інстанції не врахував у даній справі;

- відповідач міг самостійно довідатися про реєстрацію податкових накладних з 13.03.2023, 20.03.2023, 21.03.2023;

- отриманий товар був використаний відповідачем у своїй господарській діяльності, доказів понесення апелянтом збитків суду не надано;

- апеляційна скарга не містить посилання, які саме норми матеріального права були порушені судом;

- суд дійшов правильного висновку, що договором не встановлений термін виконання покупцем обов`язку оплати 14% вартості партії товару.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2023 між Приватним підприємством Фірмою "Оріон" (надалі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 28-2/23 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого передбачено, що продавець зобов`язується передати у власність (повне господарське володіння) покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію - ріпак, зазначену в рахунках-фактурах та видаткових накладних за згодою сторін (надалі - товар) на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що поставка товару за даним договором буде здійснюватися партіями. Найменування, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю, вартість, строки, умови, місце, порядок і терміни поставки кожної окремої партії товару визначаються в видаткових накладних та інших супровідних документах.

Пунктом 2.4. договору встановлено, що кількість товару, яка зазначена в видаткових накладних та інших супровідних документах, що поставляється по даному договору, становить 300 (триста)+/- 10% тон.

Згідно з п. 4.1 договору ціна на кожну окрему партію товару визначається в рахунках-фактурах, видаткових накладних та інших супровідних документах і становить 15 200,00 грн з ПДВ.

Пунктом 4.5 договору встановлений такий порядок оплати - 86% оплата вартості партії товару, що відвантажилась, та 14% вартості партії товару після реєстрації податкової накладної в ЄРПН та надання оригіналів документів згідно п. 3.2 продавцем, протягом 5 календарних днів.

Згідно з п. 5.1. договору за несвоєчасну та неповну оплату товару покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент несплати, від суми, що несплачена, за кожну добу прострочення.

Відповідно до п. 8.1 договору даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Згідно з п. 8.2 договору він діє до 31.12.2023 і автоматично продовжується на наступний рік і далі щорічно, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір припинити його не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору, а в частині розрахунків - до моменту повного та належного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за цим договором.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу 294,08 тон ріпаку загальною вартістю 4 470 014,90 грн, що підтверджується: видатковою накладною № 34 від 28.02.2023 на суму 1 114 767, 72 грн, видатковою накладною № 38 від 01.03.2023 на суму 367 535,91 грн, видатковою накладною № 39 від 02.03.2023 на суму 366 319, 91 грн, видатковою накладною № 40 від 03.03.2023 на суму 418 607,90 грн, видатковою накладною № 41 від 06.03.2023 на суму 367 535,91 грн, видатковою накладною № 42 від 07.03.2023 на суму 359 327, 91 грн, видатковою накладною № 43 від 08.03.2023 на суму 392 159, 90 грн, видатковою накладною № 44 від 09.03.2023 на 331 055,92 грн, видатковою накладною № 45 від 10.03.2023 на суму 372 703,91 грн, видатковою накладною № 46 від 13.03.2023 на суму 379 999,91 грн, а також товарно транспортними накладними.

Відповідач розрахувався за поставлений товар в повному обсязі, втім з порушенням строків, визначених договором, а саме: 28.02.2023 на суму 1 000 000,00 грн, 01.03.2023 на суму 1 000 000,00 грн, 02.03.2023 на суму 977 000,00 грн, 03.03.2023 на суму 999 999,75 грн, 18.05.2023 на суму 200 000,00 грн, 12.06.2023 на суму 293 015,15 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу до сплати пеню за період прострочення з 26.03.2023 по 12.06.2023 в загальній сумі 46 905,78 грн та 3 % річних за цей же період у загальній сумі 2 814,35 грн.

Викладене стало причиною звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З характеру спірних правовідносин правовідносини, що виникли між сторонами, вбачається, що вони є відносинами з постачання товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду на викладене, враховуючи умови п. 4.5 договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обов`язок відповідача оплатити 86% вартості поставленого товару виникає з моменту його прийняття.

Щодо строків оплати частини вартості поставленого товару в розмірі 14% судом першої інстанції зазначено, що у договорі термін виконання покупцем обов`язку оплатити 14% вартості партії товару не встановлений, оскільки здійснення черговою платежу обумовлено вчинення іншою певних дій (реєстрацією податкової накладної), що з огляду на конкретні обставини справи не є подією, яка неминуче має настати. Оскільки, незважаючи на законодавчо встановлений обов`язок продавця скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні за наслідками певних господарських операції, такий обов`язок може бути ним не виконаний як із залежних, так і незалежних від продавця обставин. Разом з тим, нереєстрація продавцем податкових накладних є наслідком настання у останнього інших видів відповідальності за вчинене порушення (накладання штрафів; виникнення обов`язку відшкодувати завдані збитки), але не може бути підставою для звільнення покупця від обов`язку сплатити повну вартість отриманого ним товару.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки позивачем та наданими ним доказами, зокрема, листом Головного управління ДПС У Дніпропетровській області Державної податкової служби України №32677/6/04-36-04-03-08 від 05.05.2023, підтверджується реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних за період лютий березень 2023 року на загальну суму 4 470 014,91 грн (ПДВ в розмірі 548 949,22 грн), що свідчить про те, що подія, до настання якої відстрочено сплату 14% вартості отриманого товару, є такою, що відбулася, тому висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.04.2023 №916/1349/21 не є релевантним у даній справі, оскільки викладений за інших фактичних обставин справи.

Тому, для визначення строку оплати 14% вартості партії товару, що була поставлена необхідно встановити дату реєстрації податкових накладних в ЄРПН, оскільки отримання оригіналів документів згідно п. 3.2 договору (рахунку фактури, видаткової накладної, ТТН) не може вважатися відкладальною умовою для здійснення оплати отриманого товару.

Позивачем до позовної заяви надано копію витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №32295, з якої вбачається, що документ від 28.02.2023 №23 (сума ПДВ 136 901, 30 грн) внесений продавцем до Єдиного реєстру 13.03.2023, від 01.03.2023 №1 (сума ПДВ 108 712,74 грн) 20.03.2023, від 02.03.2023 №2 (сума ПДВ 119 982,46 грн) - 21.03.2023, від 03.03.2023 №3 (сума ПДВ 122 806,99 грн) 21.03.2023. З перелічених документів сума ПДВ відповідає видатковій накладній №34 від 28.02.2023 на суму 1 114 767,72 грн, з яких ПДВ - 136 901, 30 грн. Інші суми ПДВ, за якими позивачем зареєстровані документи №№ 1,2,3 не відповідають сумам ПДВ за видатковими накладними №38 від 01.03.2023 на суму 367 535,91 грн, з яких ПДВ 45 135,99 грн, № 39 від 02.03.2023 на суму 366 319,91 грн, з яких ПДВ 44 986,66 грн, №40 від 03.03.2023 на суму 418 607,90 грн, з яких ПДВ 51 407,99 грн. Всього позивачем зареєстровано ПДВ на суму 488 403,49 грн.

Позивач зазначає, що відповідач повного розрахунку в визначений договором строк протягом 5 календарних днів після реєстрації останньої податкової накладної в ЄРПН 26.03.2023 не провів, вартість неоплаченого товару станом на 26.03.2023 становить 493 015,15 грн.

Згідно листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №32677/6/04-36-04-03-08 від 05.05.2023 на адвокатський запит адвоката Васильцової Ольги Миколайвни від 01.05.2023 №01/05/2023-65 повідомлено, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних ПП «Оріон» в адресу контрагента покупця ТОВ «О.С.П. Агро» виписано та зареєстровано податкові накладні за період лютий березень 2023 року на зальну суму 4 470 014,91 грн, ПДВ 548 949,22 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доведеним факт реєстрації податкових накладних в ЄРПН станом на 05.05.2023. Податкова накладна за видатковою накладною №34 від 28.02.2023 на суму 1 114 767,72 грн, з яких ПДВ - 136 901, 30 грн, зареєстрована 13.03.2023. Отже, колегія суддів вважає, що зобов`язання зі сплати 136 901, 30 грн виникло у відповідача 20.03.2023 ( з урахуванням положення ч.5 ст. 254 ЦК України), 14% від вартості поставленого товару, що відповідає сумі ПДВ за іншими видатковими накладними 10.05.2023.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 28.02.2023 по 03.03.2023 відповідачем було сплачено позивачу за товар 3 976 999,75 грн, з яких 3 922 065,71 грн становить 86% вартості поставленого товару по всім видатковим накладним, 54 934,04 грн зараховується в рахунок оплати 14 % вартості товару по видатковій накладній №34 від 28.02.2023 на суму 1 114 767,72 грн, тому станом на 21.03.2023 сума боргу по цій накладній становила 81 967,26 грн (136 901, 30 грн - 54 934,04 грн).

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період з 26.03.2023 по 18.05.2023 в сумі 36 469,62 грн та, з урахуванням здійсненої 18.05.2023 оплати на суму 200 000,00 грн, за період з 18.05.2023 по 12.06.2023 в сумі 10 436,16 грн.

Здійснивши перерахунок суми пені, з урахуванням того, що станом на 26.03.2023 борг становив 81 967,26 грн, а станом на 11.05.2023 493 015,15 грн, станом на 18.05.2023 293 015,15 грн, колегія суддів вважає правомірною заявлену до стягнення пеню в загальній сумі 19 927,37 грн: з 26.03.2023 по 10.05.2023 на суму боргу 81 967,26 грн 5 165,06 грн; з 11.05.2023 по 17.05.2023 на суму боргу 493 015,15 грн 4 727,54 грн; з 18.05.2023 по 11.06.2023 на суму боргу 293 015,15 грн 10 034,77 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 2 814,35 грн за загальний період з 26.03.2023 по 12.06.2023.

За розрахунком суду:

3% річних на суму боргу 81 967,26 грн за період з 26.03.2023 по 10.05.2023 становлять 309,90 грн, за період з 11.05.2023 по 17.05.2023 на суму боргу 493 015,15 грн становлять 283,65 грн, за період з 18.05.2023 по 11.06.2023 на суму боргу 293 015,15 грн становлять 602, 09 грн. Всього 3% річних становлять 1 195,64 грн.

З огляду на викладене, апеляційним судом визнані правомірними до стягнення з відповідача пеню на суму 19 927,37 грн, 3% річних на суму 1 195,64 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

У позовній заяві позивач просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 6 700,00 грн.

В якості доказів надання адвокатом Васильцовою Ольгою Миколаївною Приватному підприємству фірмі "Оріон" юридичних послуг під час розгляду справи № 904/5738/23 позивачем долучено до суду копії: договору про надання правової допомоги № 01 від 03.01.2023, акту приймання - передачі від 01.05.2023, платіжної інструкції № 321 від 03.05.2023 про сплату 6 700,00 грн за надання послуг з правової допомоги за травень 2023 року згідно договору №01 від 03.01.2023.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до акту приймання - передачі від 01.05.2023, клієнт оплачує адвокату кошти на загальну суму 6 700 грн в межах договору № 01 від 03.01.2023 та в повній відповідності з умовами договору, за травень місяць 2023 року, в тому числі за складення позовної заяви до ТОВ "О.С.П.АГРО" про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу № 28-2/23 від 28.02.2023.

Розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами (позовна заява складена адвокатом Васильцовою О.М., повноваження якої підтверджуються матеріалами справи, та стосується стягнення заборгованості саме за договором № 28-2/23 від 28.02.2023) та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

За таких обставин, витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 6 700,00 грн слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог, а саме покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2 846,16 грн.

Доводи відповідача щодо недоведеності витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача на суму 6 700,00 грн не знайшли свого підтвердження.

Відповідач просив суд стягнути з позивача витрати на правову допомогу адвоката у загальному розмірі 9 063,00 грн, що складаються з:

- підготовки та подання відзиву - 4 104,00 грн;

- підготовки та подання пояснень у справі - 4 104,00 грн;

- підготовки та подання клопотання у справі 855,00 грн.

На підтвердження надання Адвокатським бюро "Олександра Рисіна" Товариству з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" адвокатських послуг при розгляді справи №904/5738/23 заявником надано: договір про надання правничої допомоги № 246/49/23 від 14.11.2023; угоду про розмір гонорару бюро від 14.11.2023; акт прийому-передачі послуг з правничої допомоги від 16.01.2024; платіжну інструкцію кредитового переказу № 4350 від 29.11.2023; рахунок № 896 від 14.11.2023 на суму 10 000,00 грн.

Розмір фактичних витрат відповідача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

За таких обставин, витрати відповідача на правову допомогу адвоката у розмірі 9 063,00 грн слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог, а саме покласти на позивача у сумі 5 213,04 грн.

Інших заперечень щодо неправомірності додаткового рішення апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, оскаржувані судові рішення підлягають відповідним змінам.

Щодо порушення норм процесуального права колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач стверджує, що позивач в порушення вимог ч.6 ст.6 ГПК України зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його і не зазначив в позовній заяві про наявність чи відсутність електронних кабінетів у сторін по справі.

Згідно п. п. 1,2 ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Позивач є юридичною особою та зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі). Згідно п.2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивач зобов`язаний був вказати в позовній заяві в тому числі відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Цим вимогам позовна заява не відповідає, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в такому випадку суд першої інстанції мав залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Разом з тим, порушення норм процесуального права в цій частині не може бути підставою для скасування рішення у відповідній частині з прийняттям нового рішення про залишення позову без розгляду, оскільки, по перше, це не передбачено ч.3 ст. 277 ГПК України, по друге, в такому випадку буде порушений доступ позивача до суду, оскільки в апеляційній інстанції суд не може залишити позовну заяву без руху, а застосування п.8 ч. 1 ст. 226 ГПК України можливе лише після надання позивачу строку на усунення певних недоліків та невиконання ним вимог суду у встановлений судом строк.

Апелянт посилається на те, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/2652/23 між тими ж сторонами, з тим же предметом спору, у зв`язку з чим провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення пені за період з 26.03.2023 по 14.05.2023 в розмірі 33 768,16 грн, 3% річних у розмірі 2 026,09 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 6 546,20 слід закрити на підставі п. 3 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Ознайомившись зі змістом позову та судовим рішенням за результатами розгляду справи №904/2652/23, суд встановив, що позивачем у такій справі було Приватне підприємство Оріон з ідентифікаційним кодом 32363161.

Рішенням суду Дніпропетровської області у справі № 904/2652/23 від 07.08.2023 було відмовлено у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Оріон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 28-2/23 від 28.02.2023 у розмірі 528 809, 40 грн., з яких: 493 015, 15 грн. - основний борг; 33 768, 16 грн. - пеня; 2 026, 09 грн. - 3 % річних.

Підставою для відмови у задоволенні позову було те, що продавцем за договором купівлі-продажу № 28-2/23 від 28.02.2023 є Приватне підприємство Фірма "Оріон", ідентифікаційний код: 24434654, а не Приватне підприємство Оріон з ідентифікаційним кодом 32363161.

Позивачем у цій справі є саме Приватне підприємство Фірма "Оріон", ідентифікаційний код: 24434654.

А отже, у даному випадку відсутні обставини, які є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України. При цьому, колегія суддів зауважує, що зміна сторони у справі № 904/2652/23 не впливає на суть прийнятого судом у ньому рішення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 278, 282-284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 у справі № 904/5738/23 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 у справі № 904/5738/23 змінити, виклавши абзац 2, 3, 4 в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" (місцезнаходження: 50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд. 19, оф. 102; ідентифікаційний код: 42922782) на користь Приватного підприємства фірми "Оріон" (ідентифікаційний код: 24434654; місцезнаходження: вул. Совхозна, 1А, с. Лобойківка, Дніпропетровська область, 51830) 3% річних у сумі 1 195,64 грн, пеню в сумі 19 927,37 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 140,16 грн та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2 846,16 грн, про що видати наказ.

В іншій частині позову відмовити».

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 у справі № 904/5738/23 змінити, зазначивши що стягненню з Приватного підприємства Фірми "Оріон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 213,04 грн.

Стягнути з Приватного підприємства фірми "Оріон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 1 852,60 грн, про що видати наказ.

Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв