ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/1779/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,

представники учасників справи:

відповідача - Попроцький Д. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Янковського Андрія Юрійовича

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 (судді: Філінюк І. Г. - головуючий, Аленін О. Ю., Поліщук Л. В.) у справі

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Янковського Андрія Юрійовича

про виселення з нежилого приміщення та стягнення неустойки 23 789,74 грн,

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Янковського Андрія Юрійовича

до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про визнання договору продовженим,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. У травні 2023 Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі - Департамент комунальної власності) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Янковського Андрія Юрійовича (далі - ФОП Янковський А. Ю.) про виселення відповідача з нежилого приміщення та стягнення неустойки у сумі 23 789,74 грн у зв`язку із за простроченням повернення об`єкта оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Відділом освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 11.12.2014 № 31-к/14, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 25, яке знаходиться в будівлі Комунального позашкільного навчального закладу "Одеський центр дитячої та юнацької творчості "Еврика" (далі - КНПЗ Одеський ЦДЮТ "Еврика"), строк дії якого згідно з укладеними між сторонами додатковими угодами закінчився 26.11.2021.

Департамент комунальної власності з посиланням на зміну законодавства вказував на встановлення нового порядку продовження договору оренди, а саме за результатами аукціону, проте відповідачем не було дотримано вимог законодавства щодо заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі разом із документами.

Позивач наголошував, що договір закінчився 26.11.2021, однак відповідач приміщення не повернув, а згідно з актом обстеження від 03.03.2023 використовує й надалі, у зв`язку з чим Департамент комунальної власності звернувся до суду з вимогами про виселення відповідача та стягнення в порядку статті 785 Цивільного кодексу України неустойки.

1.2. ФОП Янковський А. Ю. у відзиві на позовну заяву просив відмовити в її задоволенні, вказуючи на те, що відповідач звертався до орендодавця шляхом подання електронної заяви на аукціон через особистий кабінет в електронній торговій системі 26.08.2021, а також звертався із заявою від 19.07.2021 щодо продовження договору. Крім того орендар звертався 09.09.2021 із заявою про зміну профілю використання приміщення та про подовження дії договору.

Натомість Департамент комунальної власності не повідомив про прийняте рішення за результатами проведення аукціону, не надав рішення про результати аукціону, у той час як орендар продовжує використовувати приміщення та сплачувати орендну плату, а тому договір продовжено.

1.3. У червні 2023 року ФОП Янковський А. Ю. подав до Господарського суду Одеської області зустрічну позовну заяву до Департаменту комунальної власності, в якій просив визнати договір оренди від 11.12.2014 № 31-к/14 продовженим на той самий строк, який було вказано в заяві ФОП Янковського А. Ю. і на тих самих умовах, які були передбачені в його електронній заяві, шляхом подання на аукціон через особистий кабінет в електронній торговій системі 26.08.2021, а саме на 5 років до 26.11.2026.

Зустрічну позовну заяву обґрунтовано дотриманням орендарем норм діючого законодавства та вжиття заходів для продовження договору оренди на новий строк.

1.4. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.06.2023 прийнято зустрічну позовну заяву ФОП Янковського А. Ю. об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі, призначено розгляд справи.

1.5. У відзиві на зустрічну позовну заяву Департамент комунальної власності просив відмовити в її задоволенні, акцентуючи увагу на безпідставності доводів ФОП Янковського А. Ю., вказуючи, у тому числі, що листом від 06.07.2020 № 01-13/2308 з метою уникнення порушень чинного законодавства Департамент комунальної власності повідомив орендаря про неможливість використання об`єкта оренди з цільовим призначенням, визначеним у пункті 4.1 договору під розміщення фотоательє та запропонував змінити профіль або звільнити приміщення.

Однак, незважаючи на лист від 06.07.2020 № 01-13/2308 ФОП Янковський А. Ю. надалі продовжував вести господарську діяльність, визначену у пункті 4.1 договору, про що складено акт від 04.02.2021.

Департамент комунальної власності також звертав увагу на судові рішення у справі № 916/2641/21 за участі тих самих сторін про визнання недійсним договору оренди від 11.12.2014 № 31-к/14.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.10.2023 відмовлено у задоволенні позову Департаменту комунальної власності до ФОП Янковського А. Ю. про виселення з нежилого приміщення та стягнення неустойки у сумі 23 789,74 грн.

Зустрічний позов ФОП Янковського А. Ю. задоволено частково, визнано продовженим договір оренди (нежитлового приміщення загальною площею 11,9 м2, розташованого на першому поверсі за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 25) від 11.12.2014 № 31-к/14 на той же строк, і на тих самих умовах. В іншій частині у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

2.2. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Департамента комунальної власності суд першої інстанції виходячи з положень статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, якою встановлено новий порядок продовження договору оренди, встановив обставини щодо дотримання орендарем норм законодавства для продовження спірного договору оренди, а саме звернення за три місяці до закінчення строку дії договору оренди шляхом подачі електронної заяви на аукціон через особистий кабінет в електронній торговій системі 26.08.2021 разом із документами, передбаченими пунктом 113 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі - Порядок передачі в оренду державного та комунального майна). Однак Департамент комунальної власності не довів, що він повідомив орендаря про проведення аукціону, а також не надав рішення щодо продовження договору за результатами електронного аукціону.

Задовольняючи зустрічний позов ФОП Янковського А. Ю., суд першої інстанції з урахуванням встановлених обставин та норм законодавства, дійшов висновку про продовження строку дії договору.

2.3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2023 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов Департаменту комунальної власності задоволено частково, вирішено виселити ФОП Янковського А. Ю. з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 11,9 м2, розташованого за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 25 , стягнуто з ФОП Янковського А. Ю. на користь Департаменту комунальної власності неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у сумі 22 945,50 грн. В іншій частині позову Департаменту комунальної власності відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

2.4. Суд апеляційної інстанції зазначив, що умовами пункту 7.11 договору, зміст якого цілком відповідає положенням статті 291 Господарського кодексу України, статті 764 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передбачено припинення договору у випадку, зокрема, закінчення терміну, на який його було укладено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки матеріалами справи підтверджується те, що Департамент комунальної власності відповідно до вимог законодавства та положень договору своєчасно та належним чином повідомив ФОП Янковського А. Ю. про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії, то укладений між сторонами договір оренди нежитлового приміщення з урахуванням додаткового договору від 26.12.2018 № 4 є припиненим з 27.11.2021 внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись із постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2024, ФОП Янковський А. Ю. у касаційній скарзі просить її скасувати, а рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2023 залишити без змін, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судового рішення посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм права та неврахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19 (аналогічна думка викладена у постановах Верховного Суду від 28.05.2019 у справі № 911/2980/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17, від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 29.05.2018 у справі № 923/854/17) у постанові Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 910/3705/19 та від 03.12.2019 у справі № 910/5868/18.

3.1.1. ФОП Янковський А. Ю. у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 916/1256/19, в якій вказано, що згідно з частиною 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 914/433/16, статтею 764 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Отже, відповідно до положень законодавства, після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору, то такий договір припиняється. Така позиція вказана у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 910/3705/19 та від 03.12.2019 у справі № 910/5868/18.

Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, яким встановлено, що враховуючи відсутність заяви орендодавця протягом одного місяця договір слід вважати продовженим після закінчення договору оренди продовження користування майном орендарем та відсутність заперечень наймодавця протягом одного місяця спірний договір оренди слід вважати продовженим на той самий термін, і на тих саме умовах.

3.1.2. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції вказуючи на лист, адресований ФОП Янковському А. Ю. від 06.07.2020 № 01-13/2308, в якому Департамент комунальної власності посилаючись на пункт 4 статті 80 Закону України "Про освіту" запропонував орендарю в десятиденний термін з дати отримання цього листа в добровільному порядку змінити профіль використання орендованого приміщення, звернутися до позивача з проханням про перепрофілювання об`єкта оренди або звільнити приміщення і здати за актом прийому-передачі, дійшов висновку про підтвердження обставини стосовно того, що позивач своєчасно та належним чином повідомив відповідача про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії, а укладений договір оренди нежитлового приміщення є припиненим з 27.11.2021 внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено.

Проте заявник касаційної скарги зауважує на тому, що Департамент комунальної власності не обґрунтовував свої позовні вимоги вказаним в оскаржуваній постанові листом від 06.07.2020 № 01-13/2308, який не було надано до матеріалів справи, а щодо вказаного листа наявне лише посилання в апеляційній скарзі Департаменту, тобто суд апеляційної інстанції послався на недосліджений доказ, якого у справі немає, а отже порушив положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник вважає, що таке повідомлення орендодавця, на яке посилається в оскаржуваній постанові апеляційний суд, не стосувалося припинення договору або заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, а стосувалося пропозиції перепрофілювання діяльності орендаря з метою переоформлення договору діючого оренди та його пролонгації.

При цьому Департамент комунальної власності перевірив виконання своїх вимог тільки 03.03.2023, а зі змісту акта обстеження не вбачається невиконання орендарем вимог орендодавця.

Отже, на переконання скаржника, ні під час дії договору оренди, ні протягом одного місяця після його закінчення, орендодавець не висловив наміру щодо припинення договору або відмови від його автоматичної пролонгації, а тому договір є продовженим.

Також заявник касаційної скарги вказав на те, що 19.07.2021 та 09.09.2021 на адресу Департаменту комунальної власності від ФОП Янковського А. Ю. направлялися звернення щодо продовження строку дії договору від 11.12.2014 № 31-к/14, в яких відповідач, у тому числі, просив змінити профіль використання приміщення з фотоательє на допоміжну діяльність у сфері освіти, надання послуг, які підтримують освітній та навчально-виховний процес в КПНЗ Одеський ЦДЮТ "Еврика".

3.2. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права в межах касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

4.2. Суди попередніх інстанцій установили, що 11.12.2014 між з Відділом освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради (орендодавець) та ФОП Янковським А. Ю. укладено договір оренди № 31-к/14, за умовами якого орендареві надано у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване у КПНЗ Одеський ЦДЮТ "Еврика", загальною площею 10,8 м2, за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 25.

За змістом пункту 1.3 договору термін його дії встановлено з 11.12.2014 до 26.11.2015.

Після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди (пункт 4.7 договору).

Згідно з пунктом 7.7 договору після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на його продовження на нових умовах, у разі належного виконання ним умов договору та за відсутності у орендодавця наміру передачі об`єкта оренди на наступний термін на конкурсних засадах.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну мов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий строк та тих самих умовах, що були передбачені договором (пункт 7.8 договору).

Згідно з пунктом 7.11 договору дія договору оренди припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; продажу об`єкта оренда за участю Орендаря; загибелі об`єкта оренди; достроково за згодою сторін або рішенням господарського суду; банкрутства або ліквідації Орендаря; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Додатком до договору від 11.12.2014 є підписаний сторонами розрахунок орендної плати та відшкодування комунальних послуг.

На виконання умов договору від 11.12.2014 між КПНЗ Одеський ЦДЮТ "Еврика", Відділом освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради та ФОП Янковським А. Ю. підписано акт приймання-передачі нежилого приміщення б/н до договору оренди від 11.12.2014 № 31-к/14, з якого вбачається, що орендареві передано приміщення в КПНЗ Одеський ЦДЮТ "Еврика" за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 25, площею 10,8 м2 з метою розміщення фотоательє.

Суди також установили, що 16.12.2016 між Комунальною установою "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси" та ФОП Янковським А. Ю. укладено додатковий договір № 1 про внесення змін до договору від 11.12.2014 № 31-к/14, пунктом 1.1 якого передбачено зміну назви орендодавця з Відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради на Комунальну установу "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси", а також викладено у новій редакції абзац 1 підпункту 1.1 договору щодо площею 11,9 м2. Додатковим договором № 1 продовжено строк дії договору до 26.11.2017.

26.02.2018 між Комунальною установою "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси" та ФОП Янковським А. Ю. укладено додатковий договір № 2, відповідно до якого, зокрема, узгоджено новий розрахунок орендної плати, відшкодування комунальних послуг та послуг з утримання будівлі та прибудинкової території, а також продовжено строк дії договору до 26.11.2018.

23.03.2018 між Департаментом комунальної власності та ФОП Янковським А. Ю. укладено додатковий договір № 3 про внесення змін до договору від 11.12.2014 № 31-к/14, згідно з яким сторони узгодили зміну назви орендодавця на Департамент комунальної власності, а також продовжили сирок дії договору на 2 роки 11 місяців, а саме з 26.12.2018 до 26.11.2021.

4.3. Предметом позову Департаменту комунальної власності були вимоги про виселення ФОП Янковського А. Ю. та стягнення неустойки у сумі 23 789,74 грн у зв`язку із за простроченням повернення об`єкта оренди після закінчення строку його дії на підставі частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

Позовними вимогами за зустрічним позовом були вимоги ФОП Янковського А. Ю. про визнання договору оренди № 31-к/14 продовженим на той самий строк, який було вказано в заяві ФОП Янковського А. Ю. і на тих самих умовах, які були передбачені в його електронній заяві, шляхом подання на аукціон через особистий кабінет в електронній торговій системі 26.08.2021, а саме на 5 років до 26.11.2026.

4.4. Суд апеляційної інстанції установив, що у листі від 06.07.2020 № 01-13/2308 Департамент комунальної власності, посилаючись на пункт 4 статті 80 Закону України "Про освіту", запропонував ФОП Янковському А. Ю. в десятиденний термін з дати отримання цього листа в добровільному порядку змінити профіль використання орендованого приміщення, звернутися до позивача з проханням про перепрофілювання об`єкта оренди або звільнити та здати приміщення за актом прийому-передачі, а в протилежному випадку департаментом будуть підготовлені документи для початку претензійно-позовної роботи.

У листі від 14.07.2020 № 67 директор КПНЗ Одеський ЦДЮТ "Еврика" проінформував Департамент комунальної власності про те, що допоміжне неучбове приміщення, передане в оренду ФОП Янковському А. Ю. на підставі договору від 11.12.2014 № 31-к/14, використовується постійно для роботи фотоательє: 22 робочі дні на місяць, при цьому використання цього приміщення не придатне для навчально-виховного процесу у зв`язку із відсутністю природного освітлення, між тим орендар надає системну допомогу в організації навчально-виховного процесу у вигляді друку методичного матеріалу, друку фотоматеріалів, грамот та дипломів для нагородження вихованців центру, проводить зйомки та оцифровку відеоматеріалів, а також за необхідності надає можливість вихованцям "Юний кореспондент" проходити практичні заняття на апаратурі фотоательє.

03.03.2023 комісією у складі працівників Департаменту комунальної власності було проведено обстеження нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 11,9 м2, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 25 (балансоутримувач - КПНЗ Одеський ЦДЮТ "Еврика"), що орендується ФОП Янковським А. Ю. за договором від 11.12.2014 № 31-к/14 строком до 26.11.2021, за результатами якого у відповідному акті обстеження зафіксовано, що орендоване приміщення розташоване у п`ятиповерховій будівлі, вхід в приміщення здійснюється з головного фасаду; профіль використання приміщення за договором - розміщення фотоательє; на момент обстеження приміщення зачинене. Вказаний акт обстеження б/н від 03.03.2023 затверджений заступником директора Департаменту комунальної власності.

Відповідно до акта обстеження об`єкт оренди орендарем використовується для розміщення фотоательє та ксероксу; заборгованість з орендної плати відсутня; приміщення не застраховано.

Суд апеляційної інстанції установив, що 19.07.2021 та 09.09.2021 на адресу Департаменту комунальної власності від ФОП Янковського А. Ю. надійшли звернення щодо продовження строку дії договору від 11.12.2014 № 31-к/14 на п`ять років (звернення б/н та б/д (вх. № 01-14/4230 від 09.09.2021), в якому ФОП Янковський А. Ю. просив змінити профіль використання приміщення за договором з фотоательє на допоміжну діяльність у сфері освіти, надання послуг, які підтримують освітній та навчально-виховний процес в КПНЗ Одеський ЦДЮТ "Еврика", а саме: друк методичного матеріалу, друк фотоматеріалів, грамот та дипломів для нагородження вихованців центру, проводження зйомки та оцифрування відеоматеріалів, фотоательє, при цьому за необхідності буде надаватися можливість гуртка "Юний кореспондент" проходити практичні навчання на обладнанні для фотозйомки.

4.5. Статтями 283, 284 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. Істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно із частинами 1 та 2 статті 763 зазначеного Кодексу договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також передбачені у статті 764 Цивільного кодексу України, якою визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судами майно, яке є предметом оренди за спірним договором є комунальним майном, а тому на правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна.

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, чинній на час укладення договору від 11.12.2014) передбачалося, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

03.10.2019 прийнято Закон України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ, який набрав чинності 27.12.2019, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 01.07.2020. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ (у редакції, чинній на час закінчення терміну договору - 26.11.2021) встановлено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до положень частини 2 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною 1 статті 15 Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною 2 статті 15 Закону відповідно до вимог статті 15 Закону, крім випадків, передбачених абзацами 11 та 12 частини 2 статті 15 Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди (частина 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ).

За змістом частин 4, 5 статті 18 названого Закону рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною 2 цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною 4 цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною 4 цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

Згідно з частинами 7, 8 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ договори, що продовжуються відповідно до частини 2 цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду. Орендна плата за договором, який може бути продовжений відповідно до частини 2 цієї статті, встановлюється одним із таких способів: на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується, якщо такий договір було укладено на аукціоні або конкурсі; на підставі застосування чинної на момент продовження договору орендної ставки до ринкової вартості об`єкта оренди, оцінка якого має бути здійснена на замовлення орендаря в порядку, визначеному цим Законом та Методикою розрахунку орендної плати, крім випадків, коли розмір такої орендної плати є нижчим за розмір орендної плати договору, що продовжується. У такому разі орендна плата встановлюється на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується. Орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абзацу четвертого частини сьомої цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт.

4.6. Як свідчать матеріали справи, 19.07.2021 ФОП Янковським А. Ю. подано заяву про подовження діючого договору приміщення від 11.12.2014 на 5 років з посиланням на те, що допоміжне неучбове приміщення буде використовуватися постійно для розміщення фотоательє (том 1, а. с. 25).

У заяві, яку Департамент комунальної власності отримав 09.09.2021, ФОП Янковський А. Ю. також просив продовжити договір від 11.12.2014 на 5 років, вказуючи на те, що допоміжне неучбове приміщення буде використовуватися постійно для допоміжної діяльності у сфері освіти для надання послуг, які підтримують освітній та навчально-виховний процес (том 1, а. с. 59).

Як свідчать матеріали справи в електронній заяві, поданій 26.08.2021 в електронній торговій системі, ФОП Янковський А. Ю. просив продовжити діючий договір оренди від 11.12.2014 № 31к/14 на 5 років (том 1, а. с. 94).

Звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою ФОП Янковський А. Ю. просив визнати договір оренди від 11.12.2014 продовженим на той самий строк, який було вказано в його заяві, і на тих самих умовах, які були передбачені в електронній заяві ФОП Янковського А. Ю., шляхом подачі на аукціон через особистий кабінет в електронній торговій системі 26.08.2021, а саме на 5 років до 26.11.2026.

Як вже зазначалося, за змістом частин 1 та 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ) продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Суд апеляційної інстанції установив, що згідно з додатковою угодою від 26.12.2018 було продовжено строк договору на 2 роки 11 місяців з 26.12.2018 до 26.11.2021.

При цьому суд апеляційної інстанції установив, що у листі від 06.07.2020 № 01-13/2308 Департамент комунальної власності, посилаючись на пункт 4 статті 80 Закону України "Про освіту", повторно запропонував ФОП Янковському А. Ю. в десятиденний термін з дати отримання цього повідомлення в добровільному порядку змінити профіль використання орендованого приміщення, звернутися в Департамент з проханням перепрофілювання об`єкта або звільнити та здати приміщення за актом приймання-передачі (том 1, а. с. 159).

З посиланням на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у постановах від 20.02.2020 у справі №916/1256/19, 07.02.2018 у справі № 914/433/16, від 09.04.2019 у справі № 904/3415/18, від 22.10.2019 у справі № 910/3705/19, від 03.12.2019 у справі № 910/5868/18, суд апеляційної інстанції виходив з того, що чинне законодавство не містить заборони на повідомлення орендодавцем орендаря про закінчення договірних відносин після визначеного сторонами строку дії договору ще під час його дії.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджується своєчасне та належне повідомлення орендаря про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії, а отже і про припинення договору з 27.11.2021 внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено.

4.7. Крім того як свідчать матеріали справи, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 (яка набрала законної сили) у справі № 916/2641/21 за позовом Департаменту комунальної власності до ФОП Янковського А. Ю. про визнання недійсним договору оренди від 11.12.2014 № 31-к/14 та виселення відповідача, залишено без змін рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2021, яким відмовлено у задоволенні позову Департаменту комунальної власності у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Разом з цим у справі № 916/2641/21 суди установили, що як вбачається зі змісту пункту 4.1 оспорюваного договору від 11.12.2014 № 31-к/14, об`єкт оренди - нежитлове приміщення у КНПЗ Одеський ЦДЮТ " Еврика ", загальною площею 11,9 м2, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 25 , було передане у користування орендарю - ФОП Янковському А. Ю. виключно під розміщення фотоательє. З огляду на викладене, беручи до уваги той факт, що орендоване відповідачем на підставі оспорюваного договору приміщення належить до об`єктів освіти, у зв`язку з чим відповідно до приписів чинного законодавства (зокрема, частини 5 статті 63 Закону України "Про освіту") не може використовуватися не за призначенням, натомість може бути передане у користування виключно для здійснення діяльності, пов`язаної з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що нежитлове приміщення загальною площею 11,9 м2, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 25 , всупереч прямої заборони було надано ФОП Янковському А. Ю. в оренду виключно з метою розміщення фотоательє, тобто для провадження останнім діяльності, не пов`язаної з навчально-виховним процесом КНПЗ Одеський ЦДЮТ " Еврика ".

Також суд апеляційної інстанції у справі № 916/2641/21 врахував, що Департаментом комунальної власності вживалися заходи щодо приведення оспорюваного договору від 11.12.2014 № 31-к/14 у відповідність до вимог чинного законодавства, адже останній у липні 2020 року, тобто ще до звернення з позовом до суду, звертався до ФОП Янковського А. Ю. з листом №01-13/2308 від 06.07.2020, в якому запропонував відповідачу в десятиденний термін з дати отримання цього листа в добровільному порядку змінити профіль використання орендованого приміщення, звернутися до позивача з проханням про перепрофілювання об`єкта оренди або звільнити і здати приміщення за актом прийому-передачі, між тим у матеріалах справи відсутні докази своєчасного вжиття відповідачем відповідних заходів щодо зміни профілю використання спірного орендованого приміщення та звернення до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з проханням стосовно перепрофілювання об`єкту оренди.

Посилання ФОП Янковського А. Ю. на лист від 09.09.2021 вх.№01-14/4230 як на доказ звернення орендаря про зміну профілю використання приміщення судом не взято до уваги, оскільки цей лист було направлено до Департаменту комунальної власності після звернення до суду у справі № 916/2641/21, у той час як у листі від 06.07.2020 № 01-13/2308 Департамент комунальної власності попереджав орендаря про те, що у випадку невжиття заходів щодо перепрофілювання об`єкта оренди даним департаментом будуть підготовлені документи для початку претензійно-позовної роботи, відтак Фізична особа-підприємець Янковський Андрій Юрійович був обізнаний щодо наслідків невжиття запропонованих позивачем заходів

Суд апеляційної інстанції у справі № 916/2641/21 визнав обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оспорюваний договір від 11.12.2014 № 31-к/14 укладений з порушенням вимог чинного на час його укладення законодавства про освіту, у зв`язку з чим позовна вимога Департаменту комунальної власності про визнання вказаного договору недійсним є обґрунтованою. Недійсність договору від 11.12.2014 № 31-к/14 зумовлює відсутність правових підстав для користування відповідачем нежитловим приміщенням загальною площею 11,9 м2, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 25 , у зв`язку з чим вимога Департаменту комунальної власності про виселення ФОП Янковського А. Ю. з даного приміщення також визнано обґрунтованою. Однак внаслідок пропуску позивачем строку позовної давності у задоволенні позову відмовлено.

4.8. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ФОП Янковського А. Ю. про продовження договору на строк 5 років та на умовах, викладених у заяві відповідача від 26.08.2021, і, відповідно, задоволення вимог Департаменту комунальної власності за первісним позовом про виселення ФОП Янковського А. Ю. та стягнення неустойки згідно з частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України у сумі 22 945,50 грн.

4.9. Як вже зазначалося, ФОП Янковський А. Ю., оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції у, яка розглядається, посилається в касаційній скарзі на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19 (аналогічна думка викладена у постановах Верховного Суду від 28.05.2019 у справі № 911/2980/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17, від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 29.05.2018 у справі № 923/854/17) у постанові Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 910/3705/19 та від 03.12.2019 у справі № 910/5868/18, стосовно того, що згідно з частиною 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

4.10. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстави, зазначеної в пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, в якій подано касаційну скаргу, і в справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий правовий висновок наведено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

Колегія суддів також зазначає, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення/цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

Відповідно неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

Крім того посилання скаржника на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.

4.11. Так, у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19, на неврахування якої посилається скаржник, за результатами розгляду справи за позовом Громадської організації ?Федерація внутрішніх бойових мистецтв? до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування та визнання договору про передачу майна територіальної громади міста Києва таким, що продовжив свою дію, Верховний Суд зазначив, що враховуючи приписи статті 764 Цивільного кодексу України, статті 284 Господарського кодексу України, статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", умови договору, а також встановивши, що відповідачами на надано належних та допустимих доказів повідомлення орендаря про наявність у орендодавця заперечень протягом одного місяця після закінчення строку договору (до 27.11.2018) щодо його продовження, суди дійшли правильного висновку стосовно обґрунтованості позовних вимог в частині визнання договору продовженим.

У справі № 910/3705/19 (постанова Верховного Суду від 22.10.2019) за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного підприємства "Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва" про виселення з приміщення, Верховний Суд вказав на те, що для продовження дії договору оренди на підставі частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування орендованим майном; відсутнє письмове повідомлення однієї зі сторін договору, у встановлений строк, про припинення або зміну умов договору. Отже, Закон визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах без проведення конкурсу. При цьому, для такого автоматичного продовження договору оренди державного та комунального майна передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії. В свою чергу, чинне законодавство не містить заборони на повідомлення орендодавцем орендаря про закінчення договірних відносин після визначеного строку дії договору ще під час його дії. Відтак, якщо на дату закінчення строку дії договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Залишаючи без змін судові рішення у справи, Верховний Суд погодився з висновками судів про те, що матеріалами справи підтверджується той факт що позивач, відповідно до вимог законодавства та положень договору, своєчасно повідомив відповідача про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії.

У справі № 910/5868/18 (постанова Верховного Суду від 03.12.2019) за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак-Груп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Укркомунобслуговування", про примусове виселення орендаря, залишаючи без змін судові рішення, Верховний Суд визнав правильними висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову у зв`язку із встановленням обставин щодо належного повідомлення орендаря про припинення дії спірного договору, а також відсутність у відповідача законних підстав для користування майном внаслідок припинення договору.

4.12. Натомість у справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції установив, що матеріалами справи підтверджується своєчасне та належне повідомлення орендаря про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії, тобто про припинення договору з 27.11.2021 внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено, а отже і про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ФОП Янковського А. Ю. про продовження договору на строк 5 років та на умовах, викладених у заяві відповідача від 26.08.2021, а застосування судом норм матеріального права було здійснено виходячи із встановлених обставин цієї справи на підставі оцінки судом всіх доказів щодо наявності/відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

4.13. Доводи заявника касаційної скарги про те, що Департамент комунальної власності не обґрунтовував свої позовні вимоги посиланням на лист від 06.07.2020 № 01-13/2308, який не було надано до матеріалів справи, а щодо вказаного листа наявне лише посилання в апеляційній скарзі, що, на думку скаржника, свідчить про те, що суд апеляційної інстанції послався на недосліджений доказ, якого у справі немає, а отже порушив положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, не беруться до уваги, оскільки вказаний лист наявний в матеріалах справи, а судом апеляційної інстанції встановлені обставини щодо припинення спірного договору оренди на підставі дослідження всіх доказів в їх сукупності, а доводи скаржника зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини 1 статті 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.3. Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги ФОП Янковського А. Ю. не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржувану у справі постанову суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги, вважає, що постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 слід залишити без змін, з поновленням її виконання, яке було зупинено відповідно до статті 332 Господарського процесуального кодексу України згідно з ухвалою від 20.03.2024.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки підстав для скасування судового рішення, а також задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Янковського Андрія Юрійовича залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 у справі № 916/1779/23 залишити без змін.

3. Поновити виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 у справі № 916/1779/23.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак