УХВАЛА

17 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/7767/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024

за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Котляревський елеватор"

про стягнення 4 459 979,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Роднічок" (далі - ПСГП "Агрофірма "Роднічок", позивач, скаржник) звернулося 08.04.2024 (згідно з поштовими відмітками) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 (повний текст постанови виготовлено 19.03.2024) зі справи № 910/7767/23; рішення господарського суду міста Києва від 02.11.2023 у цій справі залишити без змін.

Касаційна скарга позивача не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов'язок обґрунтувати мотиви взаємозв'язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому скаржник має усвідомлювати, що наслідком обґрунтованої підставності для такого звернення буде скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 ГПК України вбачається, що першою підставою касаційного оскарження спірної постанови апеляційного господарського суду ПСГП "Агрофірма "Роднічок" зазначає невідповідність її висновків, сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах, щодо змісту статей 509, 524, 526, 530, 533, 534, 617, 623, 625, 936, 938, 942, 949, 950, 951, 957, 960, 961 Цивільного кодексу України та статей 218, 224, 225 Господарського кодексу України, викладеній у постановах Верховного Суду: від 15.04.2020 у справі № 643/14079/17; від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21; від 23.08.2023 у справі № 910/6234/22; від 23.03.2023 у справі № 920/505/22; від 13.09.2023 у справі № 910/8741/22; від 22.12.2022 у справі № 902/1301/21; у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21; від 07.06.2023 у справі №912/750/22, а також об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17). Вказана підстава підпадає під ознаки пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України. Крім того, позивач вказує на унеможливлення встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, через недослідження судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів, які належним чином, на думку скаржника, досліджені місцевим господарським судом (стосовно настання/не настання форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) а саме: пожежі внаслідок військових дій в період з 26.03.2022 по 26.06.2022 на об`єкті складського зберігання та вчинення/не вчинення відповідачем всіх необхідних дій з метою збереження майна позивача, наслідком чого стало неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором складського зберігання сільськогосподарської продукції від 01.07.2021 № 3-9/0107) - друга підстава для звернення з касаційною скаргою, яка визначена положеннями пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України з відповідним посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 287 ГПК України.

Між тим третьою підставою касаційного оскарження спірної постанови апеляційного господарського суду ПСГП "Агрофірма "Роднічок" зазначає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах). Однак скаржником не наводиться відповідної норми (норм) права, щодо якої відсутній висновок її застосування, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї (цих) норми (норм) для правильного вирішення справи № 910/7767/23, а Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху через наявність суттєвих недоліків у зазначеній частині підстав касаційного оскарження (стосовно належного обґрунтування пункту 3 частини другої статті 287), які підлягають усуненню.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 зі справи № 910/7767/23 залишити без руху.

2. Надати приватному сільськогосподарському підприємству "Агрофірма "Роднічок" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Роз'яснити приватному сільськогосподарському підприємству "Агрофірма "Роднічок", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк