РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.03.2024Справа № 910/9141/23
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика"

до Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ»

про стягнення 1 116 036,31 грн.

за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика"

про стягнення 752 958,65 грн.

Представники учасників справи:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Разінькова Т.О.;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Бузинний А.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» (далі - відповідач) про стягнення 1 116 036,31 грн., у тому числі 376 661,78 грн. збитків, 126 856,97 грн. 3 % річних, 612 517,56 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок несвоєчасного приймання відповідачем продукції за Договором поставки та надання послуг № 5А918925 від 25.10.2018 згідно Специфікації № 3, позивач був змушений понести додаткові витрати на зберігання продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 відкрито провадження у справі № 910/9141/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

25.07.2023 до Господарського суду міста Києва від представника Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" 752 958,65 грн. у тому числі 26 610,24 грн. за оплату послуг по сертифікації продукції та 726 348,41 грн. штрафу.

В обґрунтування зустрічного позову Відкрите акціонерне товариство "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" зобов`язань за Договором поставки та надання послуг № 5А918925 від 25.10.2018 в частині строків поставки продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 зустрічну позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» залишено без руху.

02.08.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач за первісним позовом підтримав заявлені позовні вимоги.

14.08.2023 до Господарського суду міста Києва від Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач за первісним позовом заперечував проти позовних вимог.

22.08.2023 Відкритим акціонерним товариством "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/9141/23, вирішено перейти до розгляду справи № 910/9141/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 учасників справи було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 17.10.2023.

21.09.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" надійшов відзив на зустрічний позов, відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.10.2023 до Господарського суду міста Києва від Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, відповідно до якої позивач за зустрічним позовом просив задовольнити зустрічні позовні вимоги.

13.10.2023 до Господарського суду міста Києва від Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання, призначене на 17.10.2023, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 учасників справи було повідомлено про те, що судове засідання відбудеться 23.11.2023.

У судовому засіданні 23.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.12.2023.

29.11.2023 до Господарського суду міста Києва від Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов, відповідно до яких відповідач за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 21.12.2023 представник Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» подав клопотання про долучення доказів.

Розгляд справи у судовому засіданні 21.12.2023 відкладено на 25.01.2024.

У судовому засіданні 25.01.2024 розгляд справи відкладено на 15.02.2024.

Розгляд справи у судовому засіданні 15.02.2024 відкладено на 14.03.2024.

У судовому засіданні 14.03.2024 розгляд справи відкладено на 28.03.2024.

У судовому засіданні 28.03.2024 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 між Відкритим акціонерним товариством "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» (покупець) та Дочірнім підприємством з 100 % іноземною інвестицією «Сіменс Україна» (постачальник) укладено Договір поставки та надання послуг № 5А918925 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, за його завданням надати на свій ризик послуги по шеф-монтажу, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах Договору продукцію та послуги.

Згідно з п. 1.6. Договору продукція, яка постачається згідно Специфікації № 3, має відповідати вимогам законодавства України про метрологію та метрологічну діяльність, з наданням постачальником покупцю всіх документів, передбачених чинним законодавством України для введення продукції в експлуатацію.

Відповідно до п. 2.3. Договору датою поставки вважається дата підписання Акту приймання-передачі продукції представником покупця, засвідченого його підписом.

Згідно з п. 2.5 та 2.6 Договору повідомлення постачальника про готовність до відвантаження продукції з заводу виробника повинно бути надіслано на адресу покупця в строк і таким чином, щоб не було порушено постачальником строків поставки продукції, зазначених в Специфікаціях № 1-3. Сторони завчасно, а саме протягом 10 робочих днів перед запланованою датою відвантаження продукції і надання послуг обмінюються офіційними листами про повноваження представників сторін щодо приймання-передачі продукції і послуг, у тому числі, щодо підписання відповідних документів.

Відповідно до п. 4.2. Договору покупець зобов`язується здійснити оплату продукції та послуг по Договору у наступному порядку:

4.2.1. Перший платіж у розмірі 10 % загальної вартості продукції перерахувати протягом 5 календарних днів з моменту укладення Договору;

4.2.2. Заключний платіж у розмірі 90 % загальної вартості кожної партії продукції перерахувати протягом 65 робочих днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі відповідної партії продукції.

03.02.2020 між сторонами Договору та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" було укладено Договір про заміну сторони за Договором поставки та надання послуг № 5A918925 від 25.10.2018, згідно якого всі права та обов`язки постачальника було передано від Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією «Сіменс Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика".

Сторонами було укладено Специфікацію № 3 до Договору, згідно п.3 якої поставка продукції здійснюється протягом 10 (десяти) місяців з моменту оплати покупцем першого платежу згідно п. 4.2.1 Договору, але не раніше 01.06.2019.

Листом № 1307/3 від 13.07.2021 Відкрите акціонерне товариство "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» запропонувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" датою поставки узгодити 28.07.2021.

У відповідь на лист № 1307/3 від 13.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" повідомило Відкрите акціонерне товариство "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» про поставку продукції в запропонований термін - 28.07.2021.

28.07.2021 між сторонами підписано Акт № 1 приймання-передачі товару на загальну суму 7 607 039,04 грн.

24.06.2022 сторонами було підписано протокол погодження ціни товару № 1 про коригування вартості поставленого товару в гривні на умовах Договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" зазначає, що оплату поставленої продукції було здійснено Відкритим акціонерним товариством "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» 24.06.2022 з простроченням строків, встановлених Договором.

В обґрунтування первісних позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" зазначає, що Відкрите акціонерне товариство "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» ухилялося від приймання продукції за Специфікацією № 3 до Договору, внаслідок чого позивачем за первісним позовом понесено збитки на зберігання товару у розмірі 376 661,78 грн. Крім того, у зв`язку з несвоєчасним розрахунком за поставлену продукцію, позивачем за первісним позовом нараховано до стягнення з відповідача за первісним позовом 126 856,97 грн. 3 % річних та 612 517,56 грн. пені.

В обґрунтування зустрічного позову Відкрите акціонерне товариство "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" зобов`язань за Договором поставки та надання послуг № 5А918925 від 25.10.2018 в частині строків поставки продукції, внаслідок чого відповідачу за зустрічним позовом нараховано 726 348,41 грн. штрафу. Крім того, покупцем понесені додаткові витрати на оплату по сертифікації продукції у розмірі 26 610,24 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що внаслідок укладення Договору між сторонами правочину склалися господарські правовідносини, а також, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується 28.07.2021 між сторонами підписано Акт № 1 приймання-передачі товару на загальну суму 7 607 039,04 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" зазначає, що Відкрите акціонерне товариство "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» ухилялося від приймання продукції за Специфікацією № 3 до Договору, внаслідок чого позивачем за первісним позовом понесено збитки на зберігання товару у розмірі 376 661,78 грн.

Відповідно до п. 2.5. Договору допускається поставка продукції окремими партіями відповідно до Специфікацій № 1-3. Поставка продукції партіями у межах однієї специфікації дозволяється при умові попереднього письмового повідомлення покупця за 10 робочих днів до дати поставки та письмової згоди покупця.

Згідно з п. 2.6. Договору сторони завчасно, а саме протягом 10 робочих днів перед запланованою датою відвантаження продукції і надання послуг обмінюються офіційними листами про повноваження представників сторін щодо приймання-передачі продукції і послуг, у тому числі, щодо підписання відповідних документів.

З матеріалів справи вбачається, що листом № 1307/3 від 13.07.2021 Відкрите акціонерне товариство "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» запропонувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" датою поставки узгодити 28.07.2021.

У відповідь на лист № 1307/3 від 13.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" повідомило Відкрите акціонерне товариство "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» про поставку продукції в запропонований термін - 28.07.2021.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторонами погоджено дату постачання продукції 28.07.2021.

Як вбачається з ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Тобто зі змісту ст. 623 Цивільного кодексу України вбачається, що відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У відповідності з нормами цивільного законодавства притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише за певних, передбачених законом умов, сукупність яких формують склад правопорушення, що є підставою цивільно-правової відповідальності, при цьому складовими правопорушення, необхідними для відповідальності у вигляді відшкодування збитків, є суб`єкт та об`єкт правопорушення, а також суб`єктивна та об`єктивна сторони.

Суб`єктом цивільного правопорушення є боржник, а об`єктом правопорушення зобов`язальні правовідносини кредитора та боржника, між тим суб`єктивну сторону становить вина боржника, а об`єктивну протиправна поведінка боржника (невиконання або неналежне виконання обов`язку), наявність збитків у майновій сфері кредитора, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, при цьому розмір збитків має довести кредитор, а відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів звільняє боржника від відповідальності.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" про заподіяння йому збитків у розмірі 376 661,78 грн. на зберігання товару, внаслідок ухиляння від приймання продукції не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом 376 661,78 грн. збитків задоволенню не підлягають.

У свою чергу з матеріалів справи вбачається, що оплату поставленої продукції було здійснено Відкритим акціонерним товариством "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» 24.06.2022 з простроченням строків, встановлених Договором.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8.3. Договору за прострочку грошового зобов`язання винна сторона сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення платежу. Для розрахунку пені застосовується облікова ставка НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3 % річних та пені, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 126 856,97 грн. 3 % річних та 612 517,56 грн. пені за розрахунком позивача.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 8.2. Договору за порушення встановлених умовами Договору строків виконання зобов`язань по поставці продукції або надання послуг, з винної сторони стягується штраф у розмірі 0,1 % від вартості продукції або її частини, по якій допущено прострочення виконання зобов`язання по поставці або наданню послуг, за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 днів таких зобов`язань додатково стягується штраф в розмірі 7 % вказаної вартості. Загальний розмір штрафів не може перевищувати 10 % від суми Договору.

Оскільки суд дійшов висновку, що сторонами погоджено дату постачання продукції 28.07.2021, а 28.07.2021 між сторонами підписано Акт № 1 приймання-передачі товару підстави для стягнення штрафу, відповідно до п. 8.2. Договору відстуні.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги в частині стягнення 726 348,41 грн. штрафу задоволенню не підлягають.

Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення 26 610,24 грн. додаткових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з п. 1.6. Договору продукція, яка постачається згідно Специфікації № 3, має відповідати вимогам законодавства України про метрологію та метрологічну діяльність, з наданням постачальником покупцю всіх документів, передбачених чинним законодавством України для введення продукції в експлуатацію.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за зустрічним позовом понесено додаткові витрати на сертифікацію продукції у розмірі 26 610,24 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 446 від 11.01.2023.

Таким чином зустрічні позовні вимоги про стягнення 26 610,24 грн. витрат на сертифікацію продукції підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" до Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» про стягнення 1 116 036,31 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28, ідентифікаційний код 26627038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" (04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 58, ідентифікаційний код 43256631) 126 856 (сто двадцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 97 коп. 3 % річних, 612 517 (шістсот дванадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн. 56 коп. пені та 11 090 (одинадцять тисяч дев`яносто) грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.У іншій частині первісного позову - відмовити.

4.Зустрічний позов Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" про стягнення 752 958,65 грн. - задовольнити частково.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіменс Енергетика" (04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 58, ідентифікаційний код 43256631) на користь Відкритого акціонерного товариства "Азенко", що діє на території України через «Представництво "Азенко" А ЕС СІ» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28, ідентифікаційний код 26627038) 26 610 (двадцять шість тисяч шістсот десять) грн. 24 коп. за оплату послуг по сертифікації продукції та 399 (триста дев`яносто дев`ять) грн. 15 коп. витрат по сплаті судового збору.

6.У іншій частині зустрічного позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 19.04.2024.

Суддя С. В. Стасюк