ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 квітня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/242/24

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденко О.В., розглянувши заяву №б/н (вх.№273) від 18.04.2024 ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про визнання неплатоспроможним.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність..

За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи може бути відкрито лише за його заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом з тим, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заявник звернувся до суду у зв`язку із наявністю прострочених зобов`язань перед кредиторами, через існування обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступного.

Судом з`ясовано, що заявник в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність посилається на наявність заборгованості перед наступними кредиторами: ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ "Стар Файненс Груп", ТОВ "Макс Кредит", ТОВ "Аванс Кредит", ТОВ "Бізпозика", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ТОВ "Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Споживчий центр".

Разом з тим, заявником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано засвідчених належним чином копій кредитних договорів, додатків до них, що укладені між громадянином ОСОБА_1 та ТОВ "Споживчий центр".

Очевидно що договори позики (кредиту) які укладає фізична особа з фінансовими установами є двосторонніми правочинами, які укладаються в письмовій формі, один з примірників якого обов`язково надається позичальнику, як споживачу фінансових послуг. Адже добросовісний суб`єкт цивільних відносин повинен знати про стан своїх прав та обов`язків. Відтак, у ОСОБА_1 , мають бути у наявності копії кредитних договорів та документів, що свідчать про надання йому грошових коштів у кредит (позику).

Крім того, конкретизований список кредиторів повинен відповідати встановленим до нього вимогам - а саме щодо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) по кожному кредитору окремо. Однак у наданому заявником списку зазначено лише загальну суму поточної заборгованості без окремого визначення основного боргу та суми неустойки (штрафу, пені).

Також суд звертає увагу на те, що у наданому конкретизованому списку кредиторів заявник вказує ТОВ "Селфі Кредит" згідно кредитного договору №1383316 від 20.03.2024 з поточною заборгованістю 0 грн. А тому невідомо, які зобов`язання ОСОБА_1 залишились невиконаними перед цим кредитором.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 76 - 77 ГПК України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

У даному випадку заявник навів підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначив суми грошових вимог за правочинами, не надавши копій всіх договорів до матеріалів справи, тобто не підтвердив належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність. Наведене, в свою чергу, унеможливлює для господарського суду здійснення перевірки обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Аналізуючи відповідні правові норми суд вважає, що належним виконанням вимог ст.ст. 91, 162, 164 ГПК України, а також п.п. 3 та 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, є подання копій правочинів, що підтверджують підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання.

Разом з тим, суд звертає увагу, що надання лише договорів не підтверджує факт наявності кредиторської заборгованості, її суми та правової природи, надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором.

Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.11.2022р. по справі № 917/1604/21.

Відповідно до частини 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У поданому проекті плану реструктуризації боргів боржник зазначив, що його загальні доходи в місяць (нерегулярні виплати на підробітках в середньому на місяць), посилаючись на розписку від 16.04.2024, складають 6000 грн; загальні витрати боржника в місяць - 5 677,45 грн (3028 грн необхідний прожитковий мінімум в місяць, 1649,45 грн палата за комунальні послуги, 1 000 грн плата за проїзд згідно розписки від 16.04.2024); розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення вимог кредиторів - 322,55 грн.

Водночас, господарський суд звертає увагу боржника на те, що проект плану реструктуризації боргів боржника повинен містити реальні розгорнуті умови та обґрунтовані пропозиції стосовно відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а також відповідати вимогам чинного законодавства, а саме статей 124, 125 Кодексу України з процедур банкрутства.

Також, суд зауважує, що ОСОБА_1 у розписці від 16.04.2024 зазначає про отримання нерегулярних виплат у розмірі 7000 грн, тоді як у поданому проекті плану реструктуризації боргів боржник зазначає загальні доходи в розмірі 6000 грн. Крім того, у розписці від 16.04.2024 щодо плати місячних витрат на проїзд зазначає суму 1200 грн, у той час у проекті плану реструктуризації - 1000 грн.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника. План реструктуризації повинен бути реальний, тобто ґрунтуватися на документах і доказах, які не повинні ставитися судом під сумнів.

Як зазначив Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного господарського суду у пунктах 69-70 постанови від 16.12.2021 року у справі № 910/8306/20, законодавець визначив саме процедуру реструктуризації боргів як пріоритетну, яка є найбільш оптимальним варіантом закінчення справи про неплатоспроможність як для фізичної особи боржника, так і для кредиторів, оскільки там відбувається відновлення платоспроможності та більш повно погашаються борги боржника. І тільки за умови добросовісності громадянина, інститут неплатоспроможності фізичної особи може стати дієвим механізмом. При цьому для боржника-фізичної особи він дозволить зберегти та акумулювати активи для відновлення платоспроможності, а для кредитора - стане гарантією повернення заборгованості. Метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. При цьому такий документ слід вважати закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині його розгляду, так і в період його реалізації, коли має місце фактичне погашення їх вимог в межах процедури реструктуризації.

З поданого заявником плану реструктуризації боргів не вбачається, яким чином ОСОБА_1 збирається погашати наявну заборгованість перед кредиторами, оскільки, як заявляє боржник, він не працевлаштований.

Проте, обґрунтованих обставин щодо неможливості заявника працевлаштуватися з метою забезпечення особистих потреб та сплати існуючих зобов`язань перед фінансовими установами суду не наведено. Будь-яких доказів, які б свідчили про наміри заявника знайти роботу також до поданої заяви не додано.

Зважаючи на вищевикладене, боржнику потрібно подати суду проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства та відповідно до якого може бути досягнута кінцева мета процедури відновлення платоспроможності боржника.

Згідно ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства, яка застосовується судом на підставі ст. 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 30, 37, 116, 124 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву громадянина ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - залишити без руху.

2. Встановити заявнику строк - протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали, для усунення недоліків заяви шляхом надання: 1) проекту плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства; 2) конкретизованого списку усіх кредиторів боржника із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) з відображенням періоду виникнення зобов`язання; 3) первинних документів (усі договори, квитанції, банківські виписки тощо), що підтверджують суми грошових зобов`язань (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором щодо всіх кредиторів зазначених у заяві про неплатоспроможність; 4) документів, що підтверджують наявність підстав, визначених пунктом 2 частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, які б засвідчували обставини припинення заявником погашення кредитів чи здійснення заявником планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань; 5) докази пошуку роботи чи іншого джерела для погашення боргів перед кредиторами.

3. Попередити заявника, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

4. Копію ухвали надіслати заявнику через систему "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання (суддею) та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко