ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
02.04.2024 м. Харків Справа № 905/1052/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
при помічнику судді за дорученням Курінній Т.Р.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 за вх. №1679/24 від 28.02.2024 в порядку ст. 334 Господарського процесуального кодексу України про заміну сторони виконавчого провадження
у справі № 905/1052/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСК-Комфорт»
про стягнення 262 015,44 грн,
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
від заявника: не з`явився
від Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ: не з`явився
Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20 позовні вимоги ТОВ «Ферозіт» задоволено. Стягнуто з ТОВ «ТСК-Комфорт» на користь ТОВ «Ферозіт» 262 015,44 грн, з яких: 218 346,20 грн - сума основного боргу та 43 669,24 грн - штраф, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 3 930,23 грн.

18.09.2020 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

28.02.2024 за вх. №1679/24 через підсистему «Електронний суд» господарський суд одержав заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 334 ГПК України про заміну сторони виконавчого провадження, згідно з якою останній просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні № 63656724 з примусового виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі № 905/1052/20 з ТОВ «Ферозіт» на ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована укладенням між ТОВ «Ферозіт» та ОСОБА_1 договору про відступлення прав вимоги від 08.01.2024, на підставі якого право вимоги щодо стягнення з ТОВ «ТСК-Комфорт» коштів в сумі 265 945,67 грн, що виникли згідно з рішенням Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20, перейшло від ТОВ «Ферозіт» до ОСОБА_1 . При цьому, згідно з даними АСВП виконавче провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20 (ВП №63656724) відкрите 30.11.2020 та на теперішній час не завершене.

01.03.2024 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження за вх. №1679/24 від 28.02.2024 до розгляду, судове засідання призначено на 11.03.2024 об 11:00.

11.03.2024 господарським судом постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено судове засідання на 02.04.2024 о 12:00.

Заявник у судове засідання 02.04.2024 не з`явився, надав клопотання за вх. №07-07/3180/24 від 02.04.2024, в якому просив задовольнити заяву та провести судове засідання за його відсутності.

Позивач у судове засідання 02.04.2024 не з`явився, надав клопотання за вх. № 07-07/2180/24 від 06.03.2024, в якому просив задовольнити заяву та розглянути її без його участі. У клопотанні позивач підтвердив укладення договору відступлення права вимоги від 08.01.2024, на підставі якого право вимоги щодо стягнення з ТОВ «ТСК-Комфорт» коштів в сумі 265 945,67 грн, що виникло згідно з рішенням Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20, перейшло від ТОВ «Ферозіт» до ОСОБА_1 , а також сплату ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ферозіт» вартості права вимоги у повному обсязі.

Відповідач та Краматорський ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ у судове засідання 02.04.2024 також не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання відповідач та Краматорський ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ повідомлені шляхом направлення на їх юридичні адреси ухвал - повідомлень від 11.03.2024, які повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

З огляду на викладене, а також враховуючи приписи п. 5 ч. 6 ст. 242, ч. 3 ст. 334 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути заяву за відсутності учасників процесу у судовому засіданні та за наявними матеріалами.

02.04.2024 господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

За приписами ст.129-1 Конституції України та ст. 326 ГПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження», що також узгоджується зі змістом ч. 1 ст. 327 ГПК України, згідно з якою виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вище встановлено судом, на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20 господарським судом 18.09.2020 видано наказ про стягнення з ТОВ «ТСК-Комфорт» на користь ТОВ «Ферозіт» 262 015,44 грн, з яких:218 346,20 грн основний борг та 43 669,24 грн - штраф, а також судовий збір у розмірі 3 930,23 грн.

При цьому, підставою позовних вимог у справі №905/1052/20 було порушення ТОВ «ТСК-Комфорт» умов договору поставки товарів №РЕ/РВ/045/19 від 23.01.2019 в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар.

30.11.2020 головним державним виконавцем Краматорського міського ВДВС Східного МУ МЮ (м. Харків) (в подальшому найменування змінено на Краматорський ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ) відкрито виконавче провадження №63656724 з виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/1052/20 від 18.09.2020. Одночасно, відомості з АСВП свідчать, що станом теперішній час ВП №63656724 не завершене.

Також судом встановлено, що 08.01.2024 між ТОВ «Ферозіт» (сторона-1, позивач) та ОСОБА_1 (сторона-2, заявник) укладено договір про відступлення прав вимоги (шляхом його підписання із використанням електронних цифрових підписів), за умовами п. 1 якого сторона-1 передає стороні-2 всі свої права вимоги, якими сторона-1 володіє як кредитор по відношенню до боржника ТОВ «ТСК-Комфорт», ідент. код 37438209 (далі «боржник»), та які виникли на підставі договору поставки товарів №РЕ/РВ/045/19 від 23.01.2019 та рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20 (далі «права вимоги»). Сторона-2 зі свого боку на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти права вимоги та оплатити стороні-1 узгоджену сторонами вартість вказаних прав вимоги.

У п. 2 договору визначено, що права вимоги, які вказані у п. 1 договору та які передаються стороною-1 стороні-2, включають в себе:

- право отримання та (або) стягнення від(з) боржника грошових коштів, які присуджені на користь сторони-1 рішенням Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20, а саме 265 945,67 грн, з яких: сума основного боргу у розмірі 218 346,20 грн, штраф у розмірі 43 669,24 грн, відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 3 930,23 грн;

- право стягнення вищевказаних сум грошових коштів з можливих правонаступників боржника та(або) будь-яких інших осіб, до яких можуть перейти права та (або) обов`язки боржника, або які можуть бути відповідальними за боржника або разом з боржником згідно із законодавством;

- право примусово стягувати з боржника вищевказані суми грошових коштів, право проводити припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог з боржником, право виступати стягувачем у виконавчому провадженні №63656724 або в інших можливих виконавчих провадженнях, а також будь-які інші права, які може мати сторона-1 як кредитор по відношенню до боржника у грошовому зобов`язанні, визначеному рішенням Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20 та(або) визначеному договором поставки товарів №РЕ/РВ/045/19 від 23.01.2019.

Права вимоги переходять до сторони-2 у повному обсязі при підписанні акту прийому-передачі, вказаного у п. 9 договору. На підставі ст. 512 ЦК України за цим договором сторона-2 заміняє собою сторону-1 у будь-яких відносинах з боржником, що виникають стосовно прав вимоги. Сторона-2 стає правонаступником сторони-1 в таких відносинах, в тому числі у судовій справі №905/1052/20 та(або) у виконавчому провадженні №63656724 та(або) у будь-яких інших можливих провадженнях чи справах (п. 3 договору).

Відповідно до п. 4 договору сторона-1 підтверджує, що права вимоги є у повному обсязі дійсними, безспірними, нікому не передані, не перебувають у спорі, не виступають в якості предмета чи об`єкта обтяжень, а також що відступленням цих прав вимоги і цим договором в цілому не порушуються права будь-яких третіх осіб.

Згідно з п. 7 договору вартість прав вимоги (ціна договору) складає 100 000 грн, які сторона-2 сплачує стороні-1 не пізніше двох днів після підписання цього договору.

Цей договір набирає чинності в день підписання та діє до повного та належного його виконання сторонами (п. 12 договору).

08.01.2024 між ТОВ «Ферозіт» та ОСОБА_1 підписано акт прийому-передачі, відповідно до якого ТОВ «Ферозіт» передало, а ОСОБА_1 прийняв права вимоги, визначені договором про відступлення прав вимоги від 08.01.2024, а також наступні документи: копії договору №РЕ/РВ/045/19 поставки товарів від 23.01.2019 на 2 арк., видаткових накладних на 46 арк., довіреностей на отримання ТМЦ на 7 арк., платіжних доручень на 15 арк., рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20, наказу Господарського суду Донецької області від 18.09.2020 у справі №905/1052/20.

08.01.2024 ТОВ «Ферозіт» отримало від ОСОБА_1 100 000 грн в якості повного розрахунку за права вимоги до ТОВ «ТСК-Комфорт», щодо яких між ТОВ «Ферозіт» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав вимоги від 08.01.2024, про що свідчить розписка представника ТОВ «Ферозіт» ОСОБА_2 . Ці обставини також підтверджено позивачем у клопотанні за вх. № 07-07/2180/24 від 06.03.2024.

09.01.2024 ОСОБА_1 надіслав ТОВ «ТСК-Комфорт» повідомлення про відступлення прав вимоги від 08.01.2024, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 09.01.2024, поштовою накладною №826 від 09.01.2024 та фіскальним чеком від 09.01.2024.

Відповідно до ст. 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

У ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» також встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги від 08.01.2024 відбулась заміна кредитора за договором поставки товарів №РЕ/РВ/045/19 від 23.01.2019, внаслідок чого ОСОБА_1 набув право вимоги до ТОВ «ТСК-Комфорт» щодо основного боргу у розмірі 218 346,20 грн та штрафу у розмірі 43 669,24 грн, які присуджено до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20.

Одночасно, обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів не є за своєю суттю цивільним чи господарським зобов`язанням і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин). Відповідно, процесуальний розподіл судового збору судом за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу в межах «позивач-відповідач» не є виникненням господарського чи цивільного зобов`язання в межах «кредитор-боржник». При цьому, ст.512 ЦК України передбачає заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.

Тобто, сплата 3 930,23 грн судового збору, який присуджено до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20, не є зобов`язанням у розумінні положень ст.509 ЦК України та не може бути предметом відступлення за цивільно-правовим договором.

Правова позиція щодо неможливості заміни стягувача в частині стягнення судових витрат викладена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №906/110/16, від 05.04.2018 у справі №923/607/16, від 05.05.2018 у справі №913/54/16, від 13.05.2019 у справі №916/106/15, від 29.10.2019 у справі №913/945/16, в ухвалі Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 922/1014/18.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 за вх. №1679/24 від 28.02.2024 шляхом заміни стягувача у виконавчому провадженні № 63656724 з ТОВ «Ферозіт» на його правонаступника ОСОБА_1 в частині стягнення основного боргу у розмірі 218 346,20 грн та штрафу у розмірі 43 669,24 грн.

Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

За змістом заяви від 08.01.2024 ОСОБА_1 повідомив ТОВ «ТСК-Комфорт» (крім укладення між ТОВ «Ферозіт» та ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги від 08.01.2024 та набуття ОСОБА_1 права вимоги до ТОВ «ТСК-Комфорт» за договором поставки товарів №РЕ/РВ/045/19 від 23.01.2019 та рішенням Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20) про те, що ним проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 233 499,70 грн, які виникли:

- у ТОВ «ТСК-Комфорт» на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2023 у справі № 367/681/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 13.12.2023, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТСК-Комфорт» грошових коштів у розмірі 233 499,70 грн, з яких 230 049 грн заборгованість за договором, 3 450,70 грн судові витрати;

- у ОСОБА_1 на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20, яке набрало законної сили 17.09.2020, про стягнення з ТОВ «ТСК-Комфорт» на користь ТОВ «Ферозіт» (який відступив право вимоги ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення права вимоги від 08.01.2024) 265 945,67 грн, з яких: 218 346,20 грн основний борг та 43 669,24 грн - штраф, 3 930,23 грн - судовий збір.

У цій заяві ОСОБА_1 зазначив про припинення його грошового зобов`язання зі сплати на користь ТОВ «ТСК-Комфорт» 233 499,70 грн на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2023 у справі № 367/681/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 13.12.2023, в порядку ст. 601 ЦК України, та просив сплатити залишок заборгованості на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20 у розмірі 32 445,97 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки так званого часткового зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. В такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

Ще однією важливою умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якій із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16, Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 911/2560/19.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено ст. 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

З огляду на викладене, зобов`язання можуть бути припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених ст. 601 ЦК України, та за відсутності обставин, передбачених ст. 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

У цьому випадку, вимогу про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 18.09.2020 №905/1052/20 таким, що не підлягає виконанню (у зв`язку з припиненням зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог) в порядку ст. 328 ГПК України не заявлено. Отже, дійсність та правомірність одностороннього правочину, вчиненого ОСОБА_1 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, не підлягає дослідженню судом в межах розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні в порядку ст. 334 ГПК України.

Одночасно, ці обставини жодним чином не впливають на попередній висновок суду про наявність підстав для здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні № 63656724 з ТОВ «Ферозіт» на його правонаступника ОСОБА_1 в частині стягнення основного боргу у розмірі 218 346,20 грн та штрафу у розмірі 43 669,24 грн. Однак, з огляду на приписи ст. 601 ЦК України, мають значення для подальшого виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20 у межах виконавчого провадження №63656724 (у випадку, якщо цей односторонній правочин є таким, що відбувся, тобто вчинений з дотриманням умов, установлених цією статтею закону).

Керуючись ст. ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 за вх. №1679/24 від 28.02.2024 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

2. Замінити стягувача у виконавчому провадженні №63656724 з примусового виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №905/1052/20 (наказ Господарського суду Донецької області від 18.09.2020 №905/1052/20) з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» (48100, Тернопільська обл., Теребовлянський р-н, м. Теребовля, вул. Шевченка, буд. 171, ) на його правонаступника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в частині стягнення основного боргу у розмірі 218 346,20 грн та штрафу у розмірі 43 669,24 грн.

3. В решті заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 08.04.2024

Суддя Л.В. Ніколаєва