ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. ХарківСправа № 922/5169/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

без виклику учасників справи,

розглянувши заяву від 08.04.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецконтроль логістика" про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецконтроль логістика", м. Київ
до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант СВ Лозова", м. Лозова , 2) ОСОБА_1 , м. Лозова
про стягнення 243985,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Спецконтроль логістика" звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з ТОВ Гарант СВ Лозова та ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 243985,95 грн., яка складається з суми основного боргу 198808,00 грн., суми пені 42027,47 грн, інфляційних втрат у розмірі 160,48 грн та 3% річних, що складає 2990,00 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

Ухвалою від 28.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/5169/23 без повідомлення учасників справи.

Рішенням від 03.04.2024 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СВ ЛОЗОВА" (, місцезнаходження: Україна, 64602, Харківська область, місто Лозова, вулиця Соборна, будинок 29, квартира 93) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) суму основного боргу - 198808,00 грн., пеню - 42027,47 грн., інфляційні втрати - 160,48 грн та 3% річних - 2990,00 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 2927,85 грн.

08.04.2024 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів адвокатських витрат в сумі 25150,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В силу ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем з метою отримання правової допомоги по даній справі за позовом ТОВ "СПЕЦКОНТРОЛЬ ЛОГІСТИКА" до ТОВ "ГАРАНТ СВ ЛОЗОВА" та ОСОБА_1 про стягнення коштів, укладено Договір про надання правової допомоги №194 від 20 листопада 2023 року (далі Договір), за яким АО "ГОЛДРЕЙН ПАРТНЕРС" надає, а позивач зобов`язується приймати і оплачувати правову допомогу.

Відповідно до п. 4.1. Договору, послуги, що надаються АО "ГОЛДРЕЙН ПАРТНЕРС", оплачуються позивачем в гривнях, шляхом переказу на банківський рахунок АО "ГОЛДРЕЙН ПАРТНЕРС".

В п.п. 4.2, 4.2.1, 4.2.2 Договору, сторони домовились, що вартість правової допомоги, що надається згідно цього договору складає 25000,00 (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) грн. без ПДВ та включає:

- первинний аналіз документів Клієнта, що стосуються справи,

- вироблення правової позиції по справі,

- підготовка та подача позовної заяви про стягнення заборгованості,

- підготовка інших процесуальних документів у суді першої інстанції, які розумно необхідні для розгляду справи.

Сторони домовились про такий порядок оплати правової допомоги:

- 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. без ПДВ - аванс, сплачується клієнтом протягом 3-х календарних днів з моменту виставлення рахунку.

- 13000,00 (тринадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. без ПДВ - сплачується клієнтом виконавцю протягом 3-х календарних днів після фактичного отримання на розрахунковий рахунок клієнта грошових коштів від боржників, у разі позитивного рішення суду на користь клієнта, у тому числі у разі укладення між сторонами мирової угоди. У разі отримання грошових коштів частково чи частинами від боржників, цей транш оплачується пропорційно.

Факт надання правової допомоги підтверджується:

- Договором про надання правової допомоги №194 від 20 листопада 2023 року.

- Рахунком №000925 від 29.11.2023 на сплату 12000,00 грн.

- Актом виконаних робіт №001040 від 03.04.2024 року на суму 25000,00 грн.

- Платіжною інструкцією №5027 від 29 листопада 2023 року на суму 12000,00 грн.

Відтак, позивач вважає, що розмір понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу на дату цього клопотання є підтвердженим належними й достатніми доказами на суму 25000,00 грн., понесені витрати були необхідними та є співмірними.

Також, задля визначення складу правничої допомоги, наданої позивачу за договором в Акті виконаних робіт №001040 від 03.04.2024 року на суму 25000,00 грн. від 03.04.2024 року надано деталізацію виконаних робіт (наданих послуг), а саме вказано, які саме роботи були виконані при наданні правової допомоги за договором про надання правової допомоги:

- підготовка та направлення позовної заяви до Господарського суду Харківської області від ТОВ СПЕЦКОНТРОЛЬ ЛОГІСТИКА" до ТОВ ГАРАНТ СВ ЛОЗОВА", ОСОБА_1 про стягнення;

- підготовка процесуального документу, а саме підготовка та направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви у справі №922/5169/23;

Також позивач зазначає в заяві, що ним були понесені поштові витрати, а саме витрати які здійснювалися, у зв`язку з відправленням позовної заяви відповідачу-1 та відповідачу-2 та повторного направлення позовної заяви відповідачу-2 на загальну суму - 150,00 грн. Зазначені поштові витрати підтверджуються фіскальними чеками і накладними, які містяться в матеріалах справи.

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України. Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного Господарського Суду Верховного Суду у справі № 914/359/18 від 21 березня 2019 року, № 922/1163/18 від 06 березня 2019 року.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд, враховує правову позицію, яку викладено Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19: "за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)".

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по справі та докази, надані на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку заявлені до стягнення судові витрати в сумі 25000,00 грн (за надану правову допомогу) законними, співмірними, обґрунтованими та доведеними, не спростованими відповідачем, тому вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача розмір адвокатських витрат за надані послуги в сумі 25000,00 грн.

Щодо витрат на поштове відправлення позовної заяви з додатками в сумі 150,00 грн суд зазначає, що, як вбачається з Акту виконаних робіт, до складу робіт вже включено направлення процесуальних документів.

Також, суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем, в порушення положень п. 1 ч.1 ст. 164 ГПК України не надано до позовної заяви належних доказів направлення відповідачу ( ОСОБА_1 ) позовної заяви з додатками саме за адресою прописки: АДРЕСА_1 ), у зв`язку з чим, позовну заяву було залишено без руху.

Відтак, повторне направлення відповідачу ( ОСОБА_1 ) позовної заяви з додатками сталось саме з вини позивача.

З урахуванням вищевикладеного, слід відмовити позивачу у стягненні на його користь поштових витрат в сумі 150,00 грн за направлення відповідачу ( ОСОБА_1 ) позовної заяви з додатками, як необґрунтовані.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецконтроль логістика" від 08.04.2024 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ СВ ЛОЗОВА" (, місцезнаходження: Україна, 64602, Харківська область, місто Лозова, вулиця Соборна, будинок 29, квартира 93) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦКОНТРОЛЬ ЛОГІСТИКА" (01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63, ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 25000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Додаткове рішення підписано "19" квітня 2024 року.

Суддя Л.В. Шарко