ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 Справа № 917/66/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу

за позовною заявою Керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Старо-Троїцька, 13, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 35700

в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, вул. Олени Теліги, 8, кімн. 58-а, 58-б, 59, м. Київ, 04112 (фактична адреса : вул.Б.Гринченка, 7, кімн. 503-509, м. Київ, 01601)

до відповідача Фермерського господарства "Родинний сад", вул. Калинова, 20, с.Остапівка, Лубенський район, Полтавська область, 37543

про стягнення 73 334, 11 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив :

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Керівник Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств просить суд стягнути з Фермерського господарства "Родинний сад" 73 334, 11 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 07.10.2019 між сторонами Договору № 378ФГ-2019 про надання фінансової підтримки фермерському господарству, з яких: 70 000, 00 грн прострочена заборгованість, 2 984, 11 грн пеня за період з 02.11.2023 по 20.12.2023, 350 грн інфляції за листопад 2023.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : копію Договору № 378ФГ-2019 від 07.10.2019 року; копію платіжного доручення № 378 від 26.12.2019 року; розрахунок заборгованості; копію вимоги № 16/62 від 20.12.2023; копію листа № 53-04/506 від 04.12.2023; копію листа вих. № 53-8400 від 15.11.2023, копія листа повідомлення Лубенської окружної прокуратури Полтавської області.

Інші заяви по суті спору не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

08.01.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до відповідача Фермерського господарства "Родинний сад" про стягнення 73 334, 11 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 07.10.2019 між сторонами Договору № 378ФГ-2019 про надання фінансової підтримки фермерському господарству, з яких: 70 000, 00 грн прострочена заборгованість, 2 984, 11 грн пеня за період з 02.11.2023 по 20.12.2023, 350 грн інфляції за листопад 2023.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 справу № 917/66/24 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 15.01.2024 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 15.01.2024, яка направлялась відповідачу за адресою, наявною в матеріалах справи та яка співпадає з адресою зазначеною у витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до Господарського суду Полтавської області з відміткою поштового відділення "адресат відсутній".

Відповідно до частин 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Повідомлення про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання відповідач суду не надав.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст.232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 15.01.2024 вважається врученою відповідачу 23.02.2024

Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надав.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

07.10.2019 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та селянським (фермерським) господарством "Родинний сад" згідно до Порядку використання коштів державного бюджету для надання фінансової підтримки фермерським господарствам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1102 (зі змінами) укладено Договір №378фг-2019 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству (далі - Договір, а.с. 8).

У договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Укрдержфонд надає фінансову підтримку на поворотній основі фермерському господарству "Родинний сад" в сумі 350 000,00 гривень, а фермерське господарство зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути зазначену суму фінансової підтримки у строк та на умовах, що визначені цим Договором (п.1 Договору);

- Укрдержфонд має право вимагати від фермерського господарства повернення фінансової підтримки на поворотній основі відповідно до графіка повернення (пункт 3.4.2 цього Договору). У разі прострочення фермерським господарством графіка повернення коштів більш, ніж на 30 днів, Укрдержфонд має право в односторонньому порядку розірвати Договір з достроковим поверненням повної суми наданої фінансової підтримки та застосуванням штрафних санкцій відповідно до пп. 5.1,5.2 цього Договору (п.3.1.1. Договору);

- Селянське (фермерське) господарство "Родинний сад" зобов`язалося повернути кошти фінансової підтримки згідно зі встановленим графіком: до 01 листопада 2020 року - 70 000 грн.; до 01 листопада 2021 року - 70 000 грн; до 01 листопада 2022 року - 70 000 грн; до 01 листопада 2023 року - 70 000 грн; до 14 серпня 2024 року - 70 000 грн (п.3.4.2 Договору);

- фінансова підтримка надається фермерському господарству з кінцевим терміном повернення 14 серпня 2024 року та повертається останнім згідно з встановленим графіком (пункт 3.4.2 Договору), крім випадків зміни умов Договору та/або розірвання Договору Укрдержфондом в односторонньому порядку та вимоги від фермерського господарства дострокового повернення фінансової підтримки. Цей Договір діє до повного повернення фермерським господарством коштів фінансової підтримки та повного виконання ним будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених цим Договором (п. 4.1, 4.2.Договору);

- відповідно до законодавства України у випадку прострочення строку виконання зобов`язався з повернення фінансової підтримки Укрдержфонду фермерське господарство зобов`язане сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п. 5.1. Договору);

- за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період прострочення (п.5.2 Договору).

Договір підписано представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

На виконання умов Договору Укрдержфонд перерахував на рахунок фермерського господарства (відповідача) кошти фінансової підтримки у розмірі 350 000,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення №378 від 26.12.2019.

За даними позивача станом на 15.11.2023 прострочена заборгованість фермерського господарства "Родинний сад" термін повернення якої до 01.11.2022 становить 70 000,00 грн.

Український державний фонд підтримки фермерських господарств звертався до відповідача з вимогою № 16/62 від 20.12.2023 про сплату заборгованості у розмірі 70 000,00 грн, пені та інфляційних нарахувань.

За даними позивача дана вимога залишена відповідачем без реагування, заборгованість у добровільному порядку не сплачена.

З огляду на викладене вище, прокурор просить суд стягнути з відповідача 70 000, 00 грн простроченої заборгованості з фінансової допомоги, 2 984, 11 грн пені за період з 02.11.2023 по 20.12.2023 та 350,00 грн інфляції за листопад 2023.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, господарський суд зазначає, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3,4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Листом №53-04/506 від 04.12.2023 Полтавське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств повідомило Лубенську окружну прокуратуру Полтавської області про наявність заборгованості Фермерського господарства "Родинний Сад" та просило звернутися з позовом в інтересах Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Полтавського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про стягнення заборгованості за договором №378ФГ-2019 від 07.10.2019 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству.

В матеріалах справи наявне повідомлення Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, адресоване позивачу, з проханням повідомити чи вживалися заходи до відновлення законності та чи будуть вживатися такі заходи в подальшому та повідомлення про звернення з позовом до суду.

Даний позов пред`являється Лубенською окружною прокуратурою Полтавської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств у зв`язку з неналежним здійсненням вказаним органом повноважень щодо усунення порушень законодавства, оскільки останнім не вирішено питання щодо стягнення заборгованості по державних коштах, наданих відповідачу тривалий час. Невжиття позивачами заходів спрямованих на вирішення спірних правовідносин, а також з огляду на те, що несплата заборгованості з фінансової підтримки фермерських господарств призводить до ненадходження коштів до Державного бюджету, що в свою чергу унеможливлює повноцінне фінансування соціальних та інших програм, являється істотним порушенням чинного законодавства і суперечить економічним інтересам держави в цілому.

Господарським судом враховано, що підставою для представництва прокурором інтересів держави у господарському суді стала, зокрема, і бездіяльність позивача, оскільки останні належним чином не здійснюють захист інтересів держави у вигляді звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення простроченої заборгованості з фінансової допомоги фермерським господарствам за спірний період.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що нездійснення службовими особами позивача дій, які вони повинні були та могли здійснити, свідчить про неналежне виконання позивачем своїх повноважень.

Отже, підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку, стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень, тобто нездійснення захисту інтересів держави, та відсутність наміру здійснювати такі дії в майбутньому.

Таким чином, прокуратурою виконано передбачені чинним законодавством вимоги та належним чином обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави в господарському суді.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1,3, ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що на виконання умов договору №378ФГ-2019 від 07.10.2019 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, позивачем було перераховано Фермерському господарству "Родинний сад" 350 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №378 від 26.12.2019 (копія наявна у матеріалах справи).

Мета надання фінансової підтримки відповідно до п.2 Договору на підставі довідки від 14 серпня 2019 року № 378, виданої конкурсною комісією - фінансова підтримка на поворотній основі надається для виробництва, переробки та збуту виробленої продукції, провадження виробничої діяльності, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті, для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1102.

Так, фінансова підтримка надана відповідачу за рахунок коштів Державного бюджету у відповідності до ст.11 Закону України "Про фермерське господарство" та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1102 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку, фінансова підтримка надається в межах коштів, передбачених у державному бюджеті на відповідні цілі.

За приписами пункту 13 Порядку, кошти фінансової підтримки, наданої фермерським господарствам на конкурсних засадах на поворотній основі, повертаються згідно з укладеними відповідно до цього Порядку договорами на відповідний рахунок Фонду, відкритий в Казначействі за місцем реєстрації, і протягом двох робочих днів перераховуються до державного бюджету.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з п.3.4.2 Договору Селянське (фермерське) господарство «Родинний сад» зобов`язалося повернути кошти фінансової підтримки згідно зі встановленим графіком : до 01 листопада 2020 року - 70 000 грн.; до 01 листопада 2021 року - 70 000 грн.; до 01 листопада 2022 року - 70 000 грн.; до 01 листопада 2023 року - 70 000 грн.; до 14 серпня 2024 року - 70 000 грн.

Разом з тим, всупереч умовам укладеного договору, відповідачем не дотримано встановлених строків та розміру повернення коштів фінансової підтримки, а саме : прострочено повернення коштів фінансової підтримки 70 000,00 грн, які відповідач повинен був сплатити в строк до 01.11.2023.

Позивач направляв відповідачу вимогу №16/14 від 06.03.2023 про повернення в до Державного бюджету коштів в сумі 70 000,00грн за отриману фінансову підтримку на поворотній основі. Дана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Нормою статті 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом час прийняття рішення, відповідач заборгованість перед позивачем в сумі 70 000,00 грн не сплатив, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, вимоги прокуратури про стягнення з відповідача 70 000,00 грн заборгованості зі сплати фінансової допомоги є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

У позовній заяві прокурором також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 2 984, 11 грн пені за період з 02.11.2023 по 20.12.2023.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 5.2 Договору за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 2 984, 11 грн пені за період з 02.11.2023 по 20.12.2023, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розрахунок суми пені судом здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт".

Згідно ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 350,00 грн (за листопад 2023), не виявив завищення їх розміру з боку позивача, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Розрахунок суми пені судом здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт".

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 70 000, 00 грн простроченої заборгованості, 2 984, 11 грн пені, 350 грн інфляційних нарахувань, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Родинний сад" (, вул.Калинова, 20, с.Остапівка, Лубенський район, Полтавська область) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги,8, кім. 58-а, 58-6, 59; фактична адреса: Україна, 01601, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, кім. 503- 509) 70 000,00 грн простроченої заборгованості, 2 984,11 грн пені та 350,00 грн інфляційних нарахувань.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Родинний сад" (, вул.Калинова, 20, с.Остапівка, Лубенський район, Полтавська область) на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, (м.Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, pax UA0006160 ДКСУ м.Київ , код класифікації видатків бюджету-2800) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 17.04.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик