РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2024Справа № 910/19091/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Енерджі Юкрейн»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Данилюк М.Д.

Представники учасників справи:

від позивача Чучупака Т.В.;

від відповідача Ткаченко К.В.

В судовому засіданні 04.04.2024 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 18.04.2024 року.

СУТЬ СПОРУ:

15 грудня 2023 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Енерджі Юкрейн» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 15.12.2023 року до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 810 073,05 грн. (один мільйон вісімсот десять тисяч сімдесят три гривні 05 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № С-28/03/22-2 від 28.03.2022 року в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію у березні 2023 року, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість за вказаним правочином у розмірі 1 810 073,05 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2023 року вказану позовну заяву передано на розгляд судді Комарової О.С.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/1322/23 від 20.12.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв`язку з відпусткою судді Комарової О.С.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 року вказану позовну заяву передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/19091/23, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.01.2024 року.

11.01.2024 року через систему «Електронний суд» від Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що строк оплати за спожиту електричну енергію у березні 2023 року не настав, оскільки рахунок на оплату відповідач не отримував.

17.01.2024 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Енерджі Юкрейн» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач проти доводів відповідача заперечив, посилаючись на те, що роздруківками електронного листування.

23.01.2024 року через систему «Електронний суд» від Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В підготовчому засіданні 30.01.2024 року судом оголошувалася перерва.

12.03.2024 року через систему «Електронний суд» від Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

В підготовчому засіданні 12.03.2024 року судом було розглянуте та відхилене клопотання про залишення позовної заяви без руху з підстав його необґрунтованості в аспекті ст. 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, про що судом постановлено протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання 12.03.2024 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 12.03.2024 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/19091/23/23 до судового розгляду по суті на 04.04.2024 року.

В судовому засіданні 04.04.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Енерджі Юкрейн» (надалі - позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (надалі - відповідач, покупець) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № С-28/03/22-2 (надалі - договір), відповідно до п. 2.1. якого постачальник надає послугу з постачання електроенергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача (НГВУ «Надвірнанафтогаз»), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в додатку 1 до цього договору.

Згідно з п. 5.2. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з договірною ціною, яка є додатком 2 до цього договору.

В п. 5.4. договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць з 0000 першого по 2400 останнього числа місяця включно.

За умовами п. 5.5. договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та і інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі уразі його зміни.

Пунктом 5.6. договору передбачено, що оплата за фактично спожитий обсяг електричної енергії за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Порядок розрахунків регламентується в додатках 2. 3 до договору.

Відповідно до п. 5.12. договору розрахунковий період є періодом звірки остаточних обсягів поставленої електричної енергії, розрахунків за договором, за наслідками чого сторонами складається Акт передачі-прийому електричної енергії та Акт звірки, у яких фіксується фактичний обсяг та ціна фактично спожитої електричної енергії, що була поставлена споживачу протягом розрахункового місяця.

У додатковій угоді № 5 від 15.02.2023 року до договору сторони дійшли згоди викласти додаток 2 «Договірна ціна» у редакції, відповідно до якої до 15 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим місяцем, споживач здійснює остаточний розрахунок за поставлену у розрахунковому місяці електричну енергію (п. 4 додатку 2).

На виконання умов договору № С-28/03/22-2 від 28.03.2022 року в період з квітня 2022 року по березень 2023 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію на загальну суму 43 826 801,93 грн, що підтверджується актами приймання-передачі: № 370 від 30 квітня 2022 року, № 544 від 31 травня 2022 року, № 736 від 30 червня 2022 року, № 910 від 31 липня 2022 року, № 1074 від 31 серпня 2022 року, № 1368 від 30 вересня 2022 року, № 1513 від 31 жовтня 2022 року, № 1743 від 30 листопада 2022 року, № 1997 від 31 грудня 2022 року, № 62 від 31 січня 2023 року, № 327 від 28 лютого 2023 року, № 540 від 31 березня 2023 року.

Вказані акти підписані та скріплені печатками позивача та відповідача.

За поставлену електричну енергію відповідач розрахувався лише частково на загальну суму 42 016 728,88 грн., що підтверджується платіжними інструкціями: № 1715 від 01.06.2022 року, № 1716 від 01.06.2022 року, № 1714 від 01.06.2022 року, № 1717 від 01.06.2022 року, № 1718 від 01.06.2022 року, № 2442 від 22.07.2022 року, № 2862 від 19.08.2022 року, № 2441 від 22.07.2022 року, № 2861 від 19.08.2022 року, № 2438 від 22.07.2022 року, № 2864 від 19.08.2022 року, № 2443 від 22.07.2022 року, № 3192 від 09.09.2022 року, № 2439 від 22.07.2022 року, № 3183 від 09.09.2022 року, № 3819 від 28.10.2022 року, № 3815 від 28.10.2022 року, № 3816 від 28.10.2022 року, № 3813 від 28.10.2022 року, № 4005 від 30.11.2022 року, № 4004 від 30.11.2022 року, № 4084 від 05.12.2022 року, № 13872 від 27.03.2023 року, № 12334 від 17.03.2023 року, № 11753 від 13.03.2023 року, № 11550 від 10.03.2023 року, № 11179 від 08.03.2023 року, № 9135 від 28.02.2023 року, № 4492 від 01.02.2023 року.

Відтак, внаслідок порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної і повної сплати коштів за поставлену електричну енергію у березні 2023 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 810 073,05 грн. (43 826 801,93 грн. - 42 016 728,88 грн.).

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 810 073,05 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 265 Господарського кодексу України унормовано, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу;

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

Як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору № С-28/03/22-2 від 28.03.2022 року в період з квітня 2022 року по березень 2023 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію на загальну суму 43 826 801,93 грн, що підтверджується актами приймання-передачі: № 370 від 30 квітня 2022 року, № 544 від 31 травня 2022 року, № 736 від 30 червня 2022 року, № 910 від 31 липня 2022 року, № 1074 від 31 серпня 2022 року, № 1368 від 30 вересня 2022 року, № 1513 від 31 жовтня 2022 року, № 1743 від 30 листопада 2022 року, № 1997 від 31 грудня 2022 року, № 62 від 31 січня 2023 року, № 327 від 28 лютого 2023 року, № 540 від 31 березня 2023 року.

Вказані акти підписані та скріплені печатками позивача та відповідача.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів втрати печатки та/або її неправомірного використання.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п. 4 додатку 2 (в редакції додаткової угоди № 5 від 15.02.2023 року до договору) визначено, що до 15 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим місяцем, споживач здійснює остаточний розрахунок за поставлену у розрахунковому місяці електричну енергію.

За поставлену електричну енергію відповідач розрахувався лише частково на загальну суму 42 016 728,88 грн., що підтверджується платіжними інструкціями: № 1715 від 01.06.2022 року, № 1716 від 01.06.2022 року, № 1714 від 01.06.2022 року, № 1717 від 01.06.2022 року, № 1718 від 01.06.2022 року, № 2442 від 22.07.2022 року, № 2862 від 19.08.2022 року, № 2441 від 22.07.2022 року, № 2861 від 19.08.2022 року, № 2438 від 22.07.2022 року, № 2864 від 19.08.2022 року, № 2443 від 22.07.2022 року, № 3192 від 09.09.2022 року, № 2439 від 22.07.2022 року, № 3183 від 09.09.2022 року, № 3819 від 28.10.2022 року, № 3815 від 28.10.2022 року, № 3816 від 28.10.2022 року, № 3813 від 28.10.2022 року, № 4005 від 30.11.2022 року, № 4004 від 30.11.2022 року, № 4084 від 05.12.2022 року, № 13872 від 27.03.2023 року, № 12334 від 17.03.2023 року, № 11753 від 13.03.2023 року, № 11550 від 10.03.2023 року, № 11179 від 08.03.2023 року, № 9135 від 28.02.2023 року, № 4492 від 01.02.2023 року.

Що стосується заперечень відповідача щодо ненастання строку оплати у зв`язку із неотриманням рахунків на оплату, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Умова укладеного між сторонами договору щодо обов`язку відповідача здійснити оплату на підставі виставлених постачальником рахунків не містить вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі.

Отже, отримання відповідачем рахунку не є подією, з якою пов`язано початок перебігу строку виникнення зобов`язання, оскільки подія є об`єктивним явищем, що не залежить від волі учасників правовідносин, тоді як отримання рахунку є саме дією, яка є вираженням суб`єктивної волі учасників правовідносин.

Крім того, рахунок є документом, який містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти та неотримання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку сплатити вартість поставленого позивачем товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 910/13527/17.

Станом на момент звернення до суду з даним позовом у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1 810 073,05 грн.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 1 810 073,05 грн. та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

При цьому, за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення оплати вартості поставленої електричної енергії, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати настав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № С-28/03/22-2 від 28.03.2022 року у розмірі 1 810 073,05 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 27 151,10 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Енерджі Юкрейн» (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7) грошові кошти: основного боргу - 1 810 073,05 грн. (один мільйон вісімсот десять тисяч сімдесят три гривні 05 копійок) та судовий збір - 27 151,10 грн. (двадцять сім тисяч сто п`ятдесят одна гривня 10 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.04.2024р.

Суддя О.В. Котков