ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" квітня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1711/17

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши заяву (вх. № 2827/24 від 03.04.2024) Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» про заміну сторону виконавчого провадження на її правонаступника у справі № 911/1711/17

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківське

управління військово-будівельних робіт, м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю КВЦ Мегаполіс-Рось,

м. Біла Церква

про стягнення 112 834,54 грн

представники учасників справи не з`явились

встановив:

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.07.2017 у справі № 911/1711/17 позовні вимоги Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківське управління військово-будівельних робіт були задоволені повністю; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю КВЦ Мегаполіс-Рось на користь Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківське управління військово-будівельних робіт 62 000,00 грн заборгованості, 45 504,00 грн інфляційних втрат, 5 330,54 грн 3 % річних та 1 692,53 грн судового збору.

14.08.2017 на примусове виконання рішення Господарський суд Київської області виданий наказ.

03.04.2024 через систему Електронний суд від Державного підприємства Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва надійшла заява б/н від 03.04.2024 (вх. № суду 2827), в якій заявник просить суд здійснити заміну сторони у виконавчому провадженні - Державне підприємство Міністерства оборони України Білоцерківське управління військово-будівельних робіт на її правонаступника - Державне підприємство Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2024 заяву Державного підприємства Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.04.2024.

Представники учасників справи та заявника в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином відповідно до ч.ч. 6, 11 ст. 242 ГПК України.

Судом враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, розглянувши заяву Державного підприємства Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва б/н від 03.04.2024 (вх. № суду 2827/24 від 03.04.2024) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 911/1711/17 і додані до заяви докази в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України Про виконавче провадження визначено, що обов`язковість виконання рішення є однією із засад здійснення виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України Про виконавче провадження, який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку.

Верховний Суд у постанові від 07.04.2022 у справі № 910/8252/21 зазначив, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав у матеріальних правовідносинах.

Отже процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

Згідно зі статтею 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 26.07.2017 у справі № 911/1711/17 позовні вимоги були задоволені повністю.

На примусове виконання вказаного рішення Господарським судом Київської області 14.08.2017 видано наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю КВЦ Мегаполіс-Рось на користь Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківське управління військово-будівельних робіт 62 000,00 грн заборгованості, 45 504,00 грн інфляційних втрат, 5 330,54 грн 3 % річних та 1 692,53 грн судового збору.

У поданій заяві (вх. № 2827/24 від 03.04.2024) Державне підприємства Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва зазначає, що згідно з наказом Міністерства оборони України № 151 від 06.04.2018 «Про реорганізацію Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» прийнято рішення про припинення юридичної особи - Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» шляхом його реорганізації та приєднання до Державного підприємства Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва; визначено Державне підприємство Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва правонаступником усіх прав та обов`язків Державного підприємства Міністерства оборони України Білоцерківське управління військово-будівельних робіт.

04.09.2018 Міністром оборони України затверджено передавальний акт Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт».

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до Реєстру 05.09.2019 внесено запис про припинення Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт».

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно із правовими висновками, наведеними у постанові ВП ВС від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. При реорганізації в формі злиття є лише один правонаступник, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Таким чином, до Державного підприємства Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва перейшли всі права стягувача - Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» у виконавчому документі у справі №911/1711/17.

Згідно із частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 13 Господарського процесуального кодексу України)

Оскільки поданими на розгляд матеріалами підтверджено факт процесуального правонаступництва, шляхом припинення юридичної особи - Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт», та переходу усіх прав та обов`язків до Державного підприємства Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва, отже заява (вх. № 2827/24 від 03.04.2024) Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Задовольнити заяву (вх. № 2827/24 від 03.04.2024) Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 911/1711/17.

2. Замінити стягувача - Державне підприємства Міністерства оборони України Білоцерківське управління військово-будівельних робіт (09104, м. Біла Церква, вул. Гайок, 4-а, ) у справі № 911/1711/17 на його правонаступника - Державне підприємство Міністерства оборони України Київське управління механізації і будівництва (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 181, ).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може бути оскаржена у порядку визначеному ст.ст. 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано - 18.04.2024.

Суддя О.О. Христенко