ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про передачу справи за підсудністю

23 квітня 2024 року м. Харків Справа № 913/240/24
Провадження №15/913/229/24
Суддя Смола С.В., розглянувши матеріали
про стягнення 154 792 грн 14 коп.,
Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об`єднання «Київський завод автоматики» (далі ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики») 18.04.2024 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синапc-Плюс» (далі ТОВ «Синапс-Плюс») про стягнення:
за договором оренди нерухомого майна від 26.05.2021 №КЗА-2214 (далі договір №КЗА-2214) заборгованості з орендної плати за період з вересня 2021 року по березень 2022 року в сумі 98 978 грн 62 коп., пені за період з 01.04.2022 до 01.10.2022 у сумі 19 822 грн 84 коп., 3% річних за період з 01.04.2022 до 05.04.2024 у сумі 5 985 грн 39 коп., інфляційних втрат за період з квітня 2022 року по лютий 2024 року в сумі 24 314 грн 04 коп.;
за договором на відшкодування витрат за отримання комунальних послуг, утримання та обслуговування майна від 14.09.2021 №КЗА-2322 (далі договір №КЗА-2322) заборгованості з вартості відшкодування за період з січня 2022 року по лютий 2022 року в сумі 3 778 грн 08 коп., пені за період з 01.04.2022 до 01.10.2022 у сумі 756 грн 65 коп., 3% річних за період з 01.04.2022 до 05.04.2024 у сумі 228 грн 47 коп., інфляційних втрат
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №КЗА-2214 у частині своєчасної сплати орендної плати та договору №КЗА-2322 у частині своєчасної сплати вартості відшкодування, у зв`язку з чим відповідно до умов п.9.5 договору №КЗА-2214 та п.7.2 договору №КЗА-2322 позивачем нарахована пеня за період з 01.04.2022 до 01.10.2022 у сумі 19 822 грн 84 коп. та за період з 01.04.2022 до 01.10.2022 у сумі 756 грн 65 коп. відповідно, а також згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних за період з 01.04.2022 до 05.04.2024 у сумі 5 985 грн 39 коп. та за період з 01.04.2022 до 05.04.2024 у сумі 228 грн 47 коп., інфляційні втрати за період з квітня 2022 року по лютий 2024 року в сумі 24 314 грн 04 коп. та за період з квітня 2022 року по лютий 2024 року в сумі 928 грн 08 коп. відповідно за указаними договорами.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.
Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Частинами 1, 2 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Частиною 3 ст.30 ГПК України передбачено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Визначаючи підсудність вищевказаного спору, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Отже місцезнаходженням орендованого майна є м. Київ.
Як зазначив Верховний Суд у постанові Великої Палати від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 (п.7.21 7.26), за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.
Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.
Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч.3 ст.30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч.3 ст.30 ГПК України.
Указані висновки Верховного Суду в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що силу положень ч.3 ст.30 ГПК України та викладених правових позицій Верховного Суду даний спір підлягає вирішенню за правилами виключної підсудності Господарським судом міста Києва.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Ураховуючи викладене, матеріали позовної заяви ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» до ТОВ «Синапс-Плюс» слід передати за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Частиною 3 ст.31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст.ст.1, 27, 30, 31, 232 234 ГПК України, суд

Ухвала підписана 23.04.2024 та набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження; ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя Сергій СМОЛА