УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

22.04.2024Справа № 910/2597/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛОР УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНЕКС СОЛЮШН"

про стягнення 7 899 817,84 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Патрікеєва Т.В.

Представники:

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЛОР УКРАЇНА" (далі - позивач, ТОВ "БЕЛОР УКРАЇНА") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНЕКС СОЛЮШН" (далі - відповідач, ТОВ "ЮНЕКС СОЛЮШН") про стягнення 7 899 817,84 грн, з яких: 6 800 430,00 грн основного боргу, 157 789,84 грн пені, 941 598,00 грн збитків.

Позовні вимоги обгрунтовано порушенням відповідачем з 01.02.2024 строку поставки товару за Договором поставки товарів № 240112/1 від 12.01.2024 (п. 1.1, 4.1, 4.2, 4.6. наведеного Договору, п. 6 Додатку №1 до наведеного Договору). Станом на дату подачі позову відповідачем не допоставлено товар на частину отриманої попередньої оплати у сумі 6 800 430,00 грн та не повернуто вказану суму попередньої оплати позивачу.

Позовна заява сформована в системі "Електронний суд" 02.03.2024 та зареєстрована в КП "Діловодство спеціалізованого суду" 04.03.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 910/2597/24, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 22.04.2024 о 11:40 год.

10.04.2024 в системі "Електронний суд" сформована та зареєстрована в КП "Діловодство спеціалізованого суду" заява позивача про відмову від позову, відповідно до якої позивач просить суд закрити провадження у справі за позовом ТОВ "БЕЛОР УКРАЇНА" до ТОВ "ЮНЕКС СОЛЮШН" про стягнення 7 899 817,84 грн та вирішити питання про повернення позивачу 50% сплаченого судового збору відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". В обгрунтування поданої заяви позивач зазначив, що після відкриття провадження у справі, але до початку судового розгляду, відповідач добровільно врегулював питання погашення основного боргу, у зв`язку з цим відпала необхідність у судовому врегулюванні спору.

У підготовче засідання, призначене на 22.04.2024 представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час і місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Судом враховано, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 явка учасників справи у судове засідання визнана не обов`язковою.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч. 2 ст. 191 ГПК України).

За наслідками закриття провадження у справі, повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 191 ГПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа не залежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що заява про відмову від позову підписана керівником юридичної особи позивача ОСОБА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про прийняття відмови позивача від позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України). Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом). У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Частиною третьою статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні приписи містить частина 1 статті 130 ГПК України, згідно яких у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Заява про відмову від позову подана позивачем до початку розгляду справи по суті.

Відтак, враховуючи відмову позивача від позову, яка прийнята судом, приписи ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ч. 1 ст. 130 ГПК України, судовий збір у сумі 59 248,64 грн (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Частиною 3 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду, а матеріали справи не містять доказів задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову.

Отже, матеріали справи не містять доказів того, що позивач не підтримує своїх вимог саме унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Позивач також не надав суду заяву про присудження до стягнення з відповідача понесених ним у справі витрат.

Відтак, враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 130 ГПК України, судовий збір у сумі 59 248,64 грн (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) покладається на позивача.

Керуючись ст. 46, 56, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 130, 191, 231, 232, 234, 235 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі № 910/2597/24.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "БЕЛОР УКРАЇНА" (Україна, 04211, місто Київ, вулиця Йорданська, будинок 20; ідентифікаційний код 41824279) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 59 248,64 грн (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті сорок вісім гривень 64 коп.), сплаченого за платіжною інструкцією № 2103 від 29.02.2024, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 910/2597/24.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.04.2024.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гумега Оксана Валеріївна