ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року м. Дніпро Справа № 904/4259/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: Явтух

від відповідача: Якимець

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 р.

( суддя Мілєва І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 20.12.2023 р.)

у справі

за позовом

Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз",

Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів",

Дніпропетровська область, м. Нікополь

про стягнення 531 366,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення 1 013 167,02 грн, з яких: 957 599,99 грн основний борг, 48 745,77 грн пеня, 2 990,86 грн 3% річних, 3 830,40 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору розподілу природного газу № 09420056EGBP016 від 01.01.2016 р..

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 310 109,84 грн, а саме: 305 231,19 грн, з яких: 277 200,00 грн основний борг, 23 182,44 грн пеня, 2 870,73 грн 3% річних, 1 978,02 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 878,65 грн. В решті позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не повно та не всебічно з`ясував всі обставини та дійшов необґрунтованого висновку про наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за надані послуги розподілу природного газу у спірному періоді, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог.

Водночас, на думку Скаржника, відповідно до річної замовленої у 2022 році Відповідачем потужності на 2023 рік вартість місячної послуги з розподілу природного газу складала 478 800 грн. Відповідач ( Споживач ) скористався своїм правом, та скоригував обсяги РЗП на 2023, шляхом подання Оператору ГРМ відповідної заявки від 07.09.2023 р. вих. № 6-40005/4016/6310/6602, зменшивши сумарну величину замовленої річної потужності природного газу для АТ НЗФ на 2023 рік з обсягу 3 800 000 м3. до обсягу 2 200 000 м3. Отже, 2 200 000 м3 * 1, 512 грн / 12 місяців = 277 200 грн. Таким чином, після перерахунку виконаного Позивачем, у 2023 році АТ НЗФ щомісячно отримувало послуг на суму 277 200 грн. з ПДВ.

При цьому Скаржник зазначає, що оскільки Позивачем в заявах по суті та під час підготовчого засідання не заявлялося про наявність заборгованості у Відповідача за попередні періоди у 2023 році ( тобто до спірного місяця ), то не було необхідності надавати до матеріалів справи відповідні докази, які не стосуються предмету спору. А вже 20.12.2023 р. при наданні пояснень Позивачем при розгляді справи по суті, Відповідач був позбавлений можливості довести ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх заперечень. У зв`язку з цим, Відповідач просить апеляційний господарський суд залучити докази про здійснення оплати за надані у 2023 році послуги з розподілу природного газу.

Скаржник наголошує на тому, що в підтвердження позиції Відповідача та в спростування помилкових висновків суду першої інстанції, послуги з розподілу природного газу було оплачені Відповідачем на користь Позивача наступним чином: Платіжне доручення № 267947 від 29.12.2022 на суму 478 800,00 грн.; Платіжне доручення № 268499 від 30.01.2023 на суму 478 799,99 грн.; Платіжне доручення № 269264 від 28.02.2023 на суму 478 800,00 грн.; Платіжна інструкція № 269817 від 31.07.2023 на суму 478 800,00 грн. (наявна в матеріалах справи); Платіжна інструкція № 273295 від 29.09.2023 на суму 478 799,99 грн. (наявна в матеріалах справи).

На переконання Скаржника Відповідачем сплачено 2 393 999,98 грн. за надані Позивачем послуги у 2023 році, що спростовує помилкові та необґрунтовані висновки суду першої інстанції про наявність заборгованості у Відповідача перед Позивачем за послуги надані травні 2023 року, оскільки після перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу виконаного Позивачем, у 2023 році АТ НЗФ щомісячно отримувало послуг на суму 277 200 грн. з ПДВ. У зв`язку з безпідставністю та неправомірністю позовних вимог щодо сплати основної заборгованості, що обґрунтовується вищевикладеним, відсутні і правові підстави для нарахування пені та 3% річних.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що Споживач скористався своїм правом та скоригував обсяги РЗП на 2023 шляхом подання Оператору ГРМ листа № 6-4016/6310/6602 від 07.09.2023 р., в якому просив зменшити сумарну величину замовленої річної потужності природного газу для АТ НЗФ на 2023 рік з обсягу 3 800 000 м3 до обсягу 2 200 000 м3, у тому числі по об`єктам: для проммайданчика АТ НЗФ (ЕІК-код 562006В0056ЕС03А) в об`ємі 2 199 990 м3; для санаторію-профілакторію «Електрометалург» (ЕІК-код 562006В0056ЕС01Е) в об`ємі 10 м3 (десять м3). Отже, як зазначає Позивач, у травні 2023 року Відповідач отримав послуг на суму 277 200 грн з ПДВ (2 200 000 м3 * 1,512 грн / 12 місяців).

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що на виконання умов договору Позивач надав Відповідачу послуги з розподілу природного газу (потужності) у травні 2023 року, на підтвердження чого надав акт наданих послуг: № ДГП83009580 від 31.05.2023 р. про надання послуг у травні 2023 року на суму 478 799,99 грн з ПДВ та рахунок № 63011739 від 31.05.2023 р. на оплату послуг з розподілу природного газу (потужності) у травні 2023 року на суму 478 799,99 грн з ПДВ. Акт ДГП83009580 від 31.05.2023 р. та рахунок № 63011739 від 31.05.2023 р. на суму 478 799,99 грн було направлено Споживачу 12.06.2023 р. листом № 49004.1-Сл-13154-0623 від 12.06.2023 р., що підтверджується описом вкладення, накладною Укрпошти та фіскальним чеком. Таким чином, АТ «Дніпропетровськгаз» надало всі наявні докази на підтвердження надання послуги з розподілу природного газу Споживачу у травні 2023 року. Натомість, Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження оплати за такі послуги.

АТ «Дніпропетровськгаз» категорично заперечує проти залучення вказаних платіжних доручень на стадії розгляду справи апеляційним судом. Так, Апелянтом не доведено винятковості випадку неможливості отримання, виготовлення, формування тощо платіжних доручень № 267947 від 29.12.2022 р., № 268499 від 30.01.2023 р., № 269264 від 28.02.2023 р. під час розгляду справи в суді першої інстанції, з урахуванням того, що у сторін, які зацікавлені в позитивному вирішенні справи на свою користь, не було перешкод в представленні суду усіх доказів, які, як вони вважають, підтверджують обґрунтованість їх заперечень.

Товариство також вказує на те, що платіжне доручення від 31.07.2023 р. на суму 478 800,00 грн. було віднесено в погашення заборгованості за червень 2023 р., яка на дату платежу складала 478 800 грн ( в межах даної справи суд за заявою Позивача зменшив суму позовних вимог за спірний період червень 2023 року ). Після проведення коригування обсягу Р3П 30.09.2023 р. нарахування за червень зменшилися на суму 201 600,01 грн., у зв`язку із чим утворилася переплата за червень у цій же сумі, яка була віднесена в погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення на дату перерахунку дебіторської заборгованості за квітень 2023 р. Платіжне доручення від 29.09.2023 р. на суму 478 799,99 три. було віднесено в погашення наявної на дату платежу дебіторської заборгованості, а саме, за лютий 2023 р. у сумі 174 291,86 грн., за березень 2023 р. у сумі 277 199,99 грн., за квітень 2023 р. у сумі 27 308,14 грн., тобто відповідно до черговості її виникнення.

Крім того, Товариство зазначає про те, що судом на підставі належних та допустимих доказів, пояснень сторін було достовірно встановлено наявність заборгованості у АТ «НЗФ» перед АТ «Дніпропетровськгаз» за надані послуги за травень 2023 року.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.01.2024 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/4259/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 р. у справі № 904/4259/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

17.01.2024 р. матеріали справи № 904/4259/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 р. ( суддя Мілєва І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 20.12.2023 р. ) у справі № 904/4259/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 10.04.2024 р.

У судовому засіданні 10.04.2024 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

01.01.2016р. АТ "Нікопольський завод феросплавів" підписало заяву-приєднання № 09420056EGBP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Вказаною заявою товариство приєдналось до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 (далі - договір), умови якого розміщені на сайті НКРЕКП, сайті Оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою dp.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності газета Зоря Області № 101 (21731) від 30.12.2015 р..

Цей типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. (п. 1.1. договору).

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України Про ринок природного газу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2. договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. (п. 1.3. договору).

За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1. договору).

Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2. договору).

Після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: в - кВтгод, в - Гкал, в - МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВтгод, Гкал, МДж) розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті Споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором. Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Споживач (крім побутового) зобов`язується довести інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику. Визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 5.6. договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1. договору).

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2. договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4. договору).

Відповідно до п. 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги. Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб. Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8. договору).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8. договору).

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пп. 1 п. 7.4. договору).

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2. договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1. договору).

Додатком 4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання № 09420056EGBP016 від 01.01.2016 (а.с. 10-13) визначено розрахунок втрат і витрат природного газу та перелік точок комерційного обліку споживача.

У позовній заяві Позивач зазначив, що на виконання умов договору надав Відповідачу послуги з розподілу природного газу (потужності) у травні - червні 2023 року на загальну суму 957 599,99 грн з ПДВ, на підтвердження чого надав акти наданих послуг: № ДГП83009580 від 31.05.2023 р. про надання послуг у травні 2023 року на суму 478 799,99 грн з ПДВ (а.с. 17); № ДГП83011535 від 30.06.2023 р. про надання послуг у червні 2023 року на суму 478 800,00 грн з ПДВ (а.с. 25).

Позивач виставив Відповідачу рахунки: № 63011739 від 31.05.2023 р. на оплату послуг з розподілу природного газу (потужності) у травні 2023 року на суму 478 799,99 грн з ПДВ (а.с. 19); № 63013743 від 30.06.2023 р. на оплату послуг з розподілу природного газу (потужності) у червні 2023 року на суму 478 800,00 грн з ПДВ (а.с. 24).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.6. договору).

При цьому, акти наданих послуг № ДГП83009580 від 31.05.2023 р. та № ДГП83011535 від 30.06.2023 р. підписані лише зі сторони Позивача та відповідно не містять підпису Відповідача.

Відповідно до п. 10 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Позивач зазначає, що акт № 63011739 від 31.05.2023 р. та рахунок№ 63011739 від 31.05.2023 р. на суму 478 799,99 грн було направлено Споживачу 12.06.2023 р. листом № 49004.1-Сл-13154-0623 від 12.06.2023 р. ( а. с. 16 ), що підтверджується описом вкладення (а.с. 20), накладною Укрпошти та фіскальним чеком ( а. с. 22 ). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 21) Відповідач отримав зазначене вище поштове відправлення 16.06.2023 р..

Акт № ДГП83011535 від 30.06.2023 р. та рахунок № 63013743 від 30.06.2023 р. на суму 478 800,00 грн Позивачем було направлено Споживачу 11.07.2023 р. листом № 49004.1-Сл-15335-0723 від 11.07.2023 р. (а.с. 23), що підтверджується описом вкладення та накладною Укрпошти (а.с. 27-28). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 28) Відповідач отримав зазначене вище поштове відправлення 12.07.2023.

Однак, як зазначає Позивач, підписані акти Відповідачем на його адресу не повертались.

В матеріалах справи відсутні докази надання Відповідачем в письмовій формі мотивованої відмови від підписання спірних актів наданих послуг.

Відсутні в матеріалах справи і докази врегулювання розбіжностей щодо обсягу та вартості наданих послуг з розподілу природного газу (потужності) у травні - червні 2023 року.

З огляду на викладене, до вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу (потужності) у травні - червні 2023 року підлягають визначенню відповідно до даних Оператора ГРМ.

Згідно з абзацом 10 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Тобто зазначений пункт регулює порядок визначення Оператором ГРМ замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

У даному випадку відповідачу, як споживачу, що не є побутовим, який мав фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, надано право до 20.10.2022 подати Оператору ГРМ (позивачу) уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на 2023 рік.

Актом приймання-передачі природного газу № ДГП0068710 від 30.09.2022 (а.с. 14) встановлено, що річна замовлена потужність (РЗП) для AT Нікопольський завод феросплавів на 2023 рік становить 4 468 596,68 /12 місяців, місячна замовлена потужність 372 383,06 м3.

Листом № 20-4005/6310/6602 від 12.10.2022 споживач на 2023 рік скорегував обсяги РЗП на 3 800 000,00 м3/12 = місячна замовлена потужність 316 666,67 м3.

Отже, споживач самостійно замовив обсяг послуг РЗП на 2023 рік листом від 12.10.2022 № 20-4005/6310/6602 відповідно до абзацу десять пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ.

Вказане замовлення надало право споживачу в подальшому одноразово скоригувати обсяги РЗП на 2023 рік.

Пунктом 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі здійснення споживачем, що не є побутовим, замовлення річної потужності відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 цієї глави споживач, що не є побутовим, має право одноразово з 10 липня по 15 вересня розрахункового календарного року подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на поточний календарний рік.

У такому випадку Оператор ГРМ здійснює перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідно до пункту 1 цієї глави за весь календарний рік.

У заяві про зменшення позовних вимог Позивач зазначиі, що Відповідач скористався своїм правом та скоригував обсяги РЗП на 2023 шляхом подання Оператору ГРМ листа № 6-4016/6310/6602 від 07.09.2023 р. (а.с. 74), в якому просив зменшити сумарну величину замовленої річної потужності природного газу для AT НЗФ на 2023 рік з обсягу 3 800 000 м3 до обсягу 2 200 000 м3, у тому числі по об`єктам: для проммайданчика AT НЗФ (ЕІК-код 56ZO06B0056EG03A) в об`ємі 2 199 990 м3; для санаторію-профілакторію Електрометалург (ЕІК-код 56ZO06B0056EG01E) в об`ємі 10 м3 (десять м3). Отже, як зазначає Позивач, у травні 2023 року Відповідач отримав послуг на суму 277 200 грн з ПДВ (2 200 000 м3 * 1,512 грн / 12 місяців).

Відповідно до п. 6.6. договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Однак, як зазначає Позивач, Відповідач в порушення умов договору за надані послуги сплатив лише частково 478 800,00 грн, на підтвердження чого надав платіжну інструкцію № 269817 від 31.07.2023 р. ( а. с. 73 ), у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 277 200,00 грн, що і стало причиною звернення до суду.

Також, відповідно до п. 8.2. договору Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача: пеню у розмірі 43 562,17 грн за період з 12.06.2023 р. по 16.10.2023 р.; 3 % річних за період з 12.06.2023 р. по 16.10.2023 р. у розмірі 2 893,51 грн та інфляційні втрати за період з червня 2023 року по вересень 2023 року у розмірі 1 978,02 грн.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Щодо додаткових доказів доданих Скаржником до апеляційної скарги ( докази про здійснення оплати за надані у 2023 році послуги з розподілу природного газу ) слід зазначити про таке.

Враховуючи, що учасник судового процесу додав вказаний документальний доказ під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оспорюваної ухвали таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Колегія суддів зауважує учасникам судового процесу на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасників судового процесу.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює апелянтові більш сприятливі, аніж позивачу умови в розгляді конкретної справи.

Заявником не доведено наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від Відповідача.

За таких обставин, додана Апелянтом під час апеляційного перегляду докази про здійснення оплати за надані у 2023 році послуги з розподілу природного газу як додатковий доказ колегією суддів не приймаються.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу цього Кодексу (п. 5 гл. 3 розд. І Кодексу газорозподільних систем).

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (п. 6 гл. 3 розд. І Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з п. 1 гл. 1 розд. VI Кодексу газорозподільних систем суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 N 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. (п. 2 гл. 1 розд. VI Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до п. 1 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з п. 3, 4 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 р. встановлено прострочення виконання зобов`язання та стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 277 200,00 грн основний борг, 23 182,44 грн пеня, 2 870,73 грн 3% річних, 1 978,02 грн інфляційні втрати. В решті позову відмовлено.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із тексту апеляційної скарги Споживача у цій справі, рішення суду першої інстанції ним оскаржуються з підстав, як стверджує Відповідач, сплати ним на користь Позивача суми основного боргу, відповідно до наданих ним до суду першої інстанції платіжних інструкцій, а відтак, враховуючи, що рішення в частині встановлення обставин пов`язаних із укладанням між сторонами договору, надання Відповідачеві послуг Оператора ГРМ у визначеному обсязі та на вказану суму, правильність розрахунку стягуваних судом сум та обгрунтованість зменшення судом суми пені - сторонами не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.

При цьому, колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення в частині, що не оскаржується.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 277 200,00 грн є правомірними, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Як зазначалося раніше, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення 1 013 167,02 грн, з яких: 957 599,99 грн основний борг, 48 745,77 грн пеня, 2 990,86 грн 3% річних, 3 830,40 грн інфляційні втрати. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору розподілу природного газу № 09420056EGBP016 від 01.01.2016 р..

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2023 р. Відповідач подав до суду клопотання про доручення доказів ( платіжної інструкції від 29.09.2023 р. ).

20.12.2023 р. Позивач подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до п. 6.7. Типового договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Відповідно до абз. 2 п.8 гл. 6 розділу VI Кодексу ГРМ та до абз. 2 п.п. 6.7. Типового договору розподілу природного газу зазначено, у разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. Будь - якої заяви/листа щодо укладення графіку погашення заборгованості від відповідача позивачеві не надходило, а відтак позивач мав усі достатні та законні підстави для зарахування отриманих платежів в рахунок погашення існуючої заборгованості. Платіжне доручення від 31.07.2023 р. на суму 478 800,00 грн було віднесено в погашення заборгованості за червень 2023 р., яка на дату платежу складала 478 800,00 грн (в межах даної справи суд за заявою позивача зменшив суму позовних вимог за спірний період червень 2023 року). Після проведення коригування обсягу P3П 30.09.2023 нарахування за червень зменшилися на суму 201 600,01 грн, у зв`язку із чим утворилася переплата за червень у цій же сумі, яка була віднесена в погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення на дату перерахунку дебіторської заборгованості за квітень 2023 р. Платіжне доручення від 29.09.2023 на суму 478 799,99 грн було віднесено в погашення наявної на дату платежу дебіторської заборгованості, а саме, за лютий 2023 р. у сумі 174 291,86 грн, за березень 2023 р. у сумі 277 199,99 грн, за квітень 2023 р. у сумі 27 308,14 грн, тобто відповідно до черговості її виникнення. Таким чином, на теперішній час, враховуючи оплати споживача у липні, вересні, коригування РЗП за АТ НЗФ обліковується заборгованість за травень у сумі 277 200,01 грн.

Доказів оплати наданих послуг в сумі 277 200,00 грн Відповідач не надав.

Позивач у своїй заяві про зменшення розміру позовних вимог від 29.08.2023 р., зазначив, що на теперішній час Відповідач частково погасив основну заборгованість перед Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз за борговий період червень 2023 року. Платіж AT Нікопольський завод феросплавів від 31.07.2023 у сумі 478 800,00 грн з призначенням //AT НЗФ // 00186520 за дог. 09420056EGBP016 зг. pax, 63004342 за розподіл природного газу в т.ч.НДС-79800 зарахований в погашення заборгованості за червень 2023 р. Однак, дані обставини є спірними, оскільки відповідно до п. 8 гл. 6 розділу 6 Кодексу ГРС, Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. При цьому кошти, сплачені Відповідачем за платіжною інструкцією № 269817 від 31.07.2023 р., де в призначенні платежу вказано оплату за пред`явленим передплатним рахунком Позивача за надані у квітні 2023 року послуги, Відповідач протиправно та необґрунтовано зарахував, як оплату послуг за червень 2023, а не за квітень або травень 2023 року. Отже, в порядку, передбаченому вимогами Кодексу ГРС, Відповідач повинен був зарахувати вказану оплату відповідно до черговості її виникнення, тобто за квітень 2023 року.

Пунктом 8 гл. 6 розділу 6 Кодексу ГРС передбачено, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Отже, господарський суд вірно зазначив, що в даному випадку Оператор ГРМ наділений правом, однак не зобов`язаний, грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 277 200,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 р. у справі № 904/4259/23 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.04.2024 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін