ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
22 квітня 2024 року Справа № 915/1802/23
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.
від позивача - в судове засідання не з`явився,
від відповідача - в судове засідання не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
представник позивача: Майорова Наталя Миколаївна
електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1
про: стягнення 3 334 691,14 грн.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" заборгованості в сумі 2 512 811,12 грн., 3% річних в розмірі 118 549,61 грн., інфляційних в розмірі 558 511,86 грн., судовий збір в розмірі 47 849,49 грн. В решті позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" через систему "Електронний суд" відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України надало заяву від 29.02.2024 (вх.№2379/24 від 29.02.2024) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 16 050,00 грн. У вказаній заяві зазначив, що акт виконаних робіт з детальним описом робіт за договором про надання послуг адвоката від 27.06.2023, буде наданий позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Позивач надав до суду клопотання (вх.№3890/24 від 02.04.2024), яке сформовано в системі "Електронний суд" 01.04.2024, згідно якого надає акт приймання - передачі виконаних робіт №1 від 29.03.2024 та просить суд розглянути заяву про відшкодування витрат на послуги адвоката, без участі позивача та його представника.

Ухвалою суду від 08.04.2024 призначено судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення на 15.04.2024.

Відповідач через систему «Електронний суд» надав клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи №915/1802/23 на іншу дату.

Ухвалою суду від 15.04.2024, яку занесено до протоколу судового засідання, клопотання відповідача задоволено та відкладено судове засідання на 22.04.2024.

Відповідач через систему «Електронний суд» надав заяву від 22.04.2024 (вх.№4771/24 від 22.04.2024) в якій зазначає, що клопотання від 22.12.2023 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі представника АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «ПАЕС».

Згідно ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За положенням частини 3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

У відповідності до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно із статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Відповідно до ч.1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Крім того, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.05.2023 у справі № 915/1788/21).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано:

- копію договору про наданя послуг адвоката від 26.07.2023 (а.с.111-112 т.1);

- копію додаткової угоди №1 від 16.11.2023 до договору про надання послуг адвоката від 26.07.2023 (а.с.113-114 т.1);

- платіжну інструкцію №71 від 26.07.2023 на суму 16 050,00 грн. щодо сплати коштів за адвокатські послуги (а.с.115 т.1);

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2040 (а.с.116 т.1);

- копію довіреності від 26.07.2023 (а.с.117 т.1);

- копію акта приймання - передачі виконаних робіт №1 від 29.03.2024 за договором про надання послуг адвоката від 26.07.2023 (а.с.183 т.2).

Так, 26 липня 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Камелот» (виконавець) та ТОВ «Спецпромтранстехніка» (замовник) було укладено Договір про надання послуг адвоката (далі - Договір), відповідно до п.1 якого (в редакції Додаткової угоди №1 від 16.11.2023), замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг адвоката шляхом представництва інтересів замовника в Господарському суду Миколаївської області по справі за позовом ТОВ «Спецпромтранстехніка» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремелного підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» про стягнення заборгованості в сумі 2 512 811,12 грн., 3% річних в сумі 125 158,64 грн. та індексу інфляції в сумі 696 721,38 грн., судового збору в сумі 50 020,36 грн., витрат на оплату послуг адвоката 16050,00 грн.

У відповідності до п.2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 16.11.2023), адвокатські послуги надаються виконавцем шляхом: - складання та підписання від імені замовника позовної заяви; - розрахунку розміру судового збору; - надсилання копії позовної заяви з додатками та інших заяв по суті справи відповідачу; - надання усних консультацій по юридичним питанням пов`язаним з даною справою; - складання та підписання від імені замовника заяв, клопотань, відповіді на відзив, письмових пояснень у випадку необхідності; - участь виконавця у судових засіданнях в якості представника замовника в Господарському суді Миколаївської області, по справі за позовом ТОВ «Спецпромтранстехніка» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремелного підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» про стягнення заборгованості в сумі 2 512 811,12 грн., 3% річних в сумі 125 158,64 грн. та індексу інфляції в сумі 696 721,38 грн., судового збору в сумі 50 020,36 грн., витрат на оплату послуг адвоката 16050,00 грн.

Згідно п.2.2 Договору, вищенаведені послуги надає адвокат АО «АФ «Камелот» Майорова Н.М.

Відповідно до п.3.1.2 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 16.11.2023), замовник зобов`язується видати виконавцю довіреність на ім`я Майорової Н.М. для представництва інтересів замовника у судових інстанціях по справі за позовом ТОВ «Спецпромтранстехніка» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремелного підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» про стягнення заборгованості в сумі 2 512 811,12 грн., 3% річних в сумі 125 158,64 грн. та індексу інфляції в сумі 696 721,38 грн., судового збору в сумі 50 020,36 грн., витрат на оплату послуг адвоката 16050,00 грн.

У відповідності до п.4.1 Договору, вартість послуг адвоката, які надаються виконавцем замовнику згідно умов даного договору складає 16 050, 00 грн. Оплата послуг адвоката здійснюється замовником у національній валюті, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в Одеському ОБУ ОАО «Ощадбанк» №960, МФО 328845, не пізніше 5-ти робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору.

Так, згідно платіжної інструкції №71 від 26.07.2023 ТОВ «Спецпромтранстехніка» перерахувало грошові кошти у розмірі 16 050,00 грн. Адвокатському об`єднанню «Адвокатська фірма «Камелот» (а.с.115 т.1).

29 березня 2024 року Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Камелот» в особі директора Майорова М.О. та ТОВ «Спецпромтранстехніка» в особі директора Кошкіна О.В. складено акт приймання - передачі виконаних робіт №1, у відповідності до якого виконавець виконав в повному обсязі роботи за договором про надання послуг адвоката від 26.07.2023, а саме:

- складання та підписання позовної заяви за позовом ТОВ «Спецпромтранстехніка» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» про стягнення заборгованості у сумі 2 512 811,12 грн., 3% річних в сумі 125 158,64 грн., та індекс інфляції в сумі 696 721,38 грн., судового збору в сумі 50 020,36 грн., витрат на оплату послуг адвоката 16 050,00 грн. - 4 год.

- розрахунок 3% річних, індексу інфляції та судового збору - 30 хв.

- відправлення копії позовної заяви відповідачу - 30хв.

- складання, підписання та відправлення заяви про усунення недоліків по справі №915/1802/23 - 30 хв.

- складання, підписання та відправлення заяви про відшкодування послуг адвоката по справі №915/1802/23 - 30 хв.

- Складання, підписання та відправлення відповіді на відзив по справі №915/1802/23 - 3 год.

- приймання участі в судовому засіданні призначеному на 08.02.2024 в режимі відео конференції по справі №915/1802/23 - 30 хв.

- приймання участі в судовому засіданні призначеному на 08.02.2024 в режимі відеоконференції по справі №915/1802/23 - 30 хв.

- приймання участі в судовому засіданні призначеному на 27.03.2024 в режимі відеоконференції по справі №915/1802/23 з врахуванням часу проїзду Одеса - Миколаїв - 5 год.

- час витрачений на проїзд Одеса - Миколаїв на судове засідання по справі №915/1802/23, призначене на 05.03.2024, яке не відбулось, у зв`язку з повітряною тривогою - 4 год.

Загальна вартість виконаних робіт за договором про надання послуг адвоката від 26.07.2023 складає 16 050,00 грн., із розрахунку 1 година робочого часу 868,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, правничу допомогу у Господарському суді Миколаївської област надавала адвокат Майорова Н.М., повноваження якої підтверджуються довіреністю від 26.07.2023, та якою підписувались позовну заява від 16.11.2023, відповідь на відзив від 26.12.2023 та яка приймала участь у судових засіданнях.

Таким чином, позивачем згідно із вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, було надано докази в обґрунтування понесених витрат.

При цьому, Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, про те, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Так, відповідачем надано суду клопотання (вх.№16772/23 від 22.12.2023) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 1 000,00 грн.

В обґрунтування вказує, що заявлена сума послуг на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності. Зазначає, що не зрозуміло, якими критеріями керувався адвокат під час складання вартості правової допомоги. Наприклад, яка дійсна вартість години роботи адвоката, з чого саме складається така вартість, чи має бути присутній елемент іміджу, рейтингу адвоката, або чи має справа для позивача важливе значення, чи можливо, позивач є публічною особою, і відповідно, така справа має публічний інтерес для суспільства. Вказує, що позивачем відповідно до ст.74 ГПК України не доведено надання адвокатських послуг у сумі 16 050,00 грн., не надано доказів, які б довели, що його витрати є співмірними з виконаними адвокатом роботи, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову або значенням справи для сторін, а тому вони не підлягають стягненню з відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем, у наданому до суду клопотанні, не доведено те, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката є неспівмірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову.

Крім того, посилаючись на невідповідність заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу критеріям реальності та розумності, а також необхідність її зменшення до 1000 грн, відповідач не наводить жодного обґрунтування цієї суми витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, недоведеність відповідачем неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу, а також з огляду на принципи пропорційності та розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в розмірі 15 353,43 грн. (16 050,00 грн. х 95,66%).

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3 м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", промзона, м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромтранстехніка" (вул. Ніжинська, 43, м.Одеса, 65023, ) витрат на правничу допомогу у розмірі 15 353,43 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК.

Повний текст додаткового рішення складено 24.04.2024.

Суддя Н.О. Семенчук