ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області

03.04.2024 м. Ужгород Справа №907/463/23
Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.
при секретарі судового засідання Іваниш Д.П.,
розглянувши заяву представника Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італійська Республіка про ухвалення додаткового рішення у справі №907/463/23 за позовом Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італійська Республіка до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Етнапелл, м. Ужгород Закарпатської області про стягнення 3280,20 Євро суми попередньої оплати (з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог),
з участю представників сторін:
позивача (заявника) без виклику
відповідача без виклику
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2023 у справі №907/463/23 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Етнапелл, вул. Соснова, будинок 3Б, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 41978970) на користь Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, вул. Руда, 4/А, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італія, 37055 (код платника податків та реєстровий № у Реєстрі товариств 8) (Agri Service Societa a responsabilita limitata semplificata unipersonale, Ronco Alladige (VR), Via Ruda 4/A, CAP 37055, Codice Fiseale: 8, numero REA: VR-402377) суму 3280,20 Євро (Три тисячі двісті вісімдесят Євро 20 Євроцентів), а також 2684 грн (Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Представник Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італійська Республіка на адресу суду надіслала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №907/463/23 щодо стягнення з відповідача судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 800 Євро, що еквівалентно 31 848 грн, та 1700 грн витрат на послуги перекладу і нотаріального посвідчення документів.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.01.2024 заяву представника Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італійська Республіка про ухвалення додаткового рішення у справі №907/463/23 призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.02.2024 без виклику уповноважених представників учасників процесу, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод та графіку розгляду інших справ, що перебувають у провадженні судді Пригари Л.І.

Ухвалою суду від 26.02.2024 судом у порядку ст. 120 ГПК України повідомлено сторін справи №907/463/23 про те, що судове засідання по розгляду заяви представника Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італійська Республіка про ухвалення додаткового рішення у справі №907/463/23 призначено на 19.03.2024 без виклику уповноважених представників учасників процесу.

Ухвалою суду від 21.03.2024 судом у порядку ст. 120 ГПК України повідомлено сторін справи №907/463/23 про те, що судове засідання по розгляду заяви представника Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італійська Республіка про ухвалення додаткового рішення у справі №907/463/23 призначено на 03.04.2024 без виклику уповноважених представників учасників процесу.

За змістом поданої суду заяви про ухвалення додаткового рішення в даній справі представник позивача просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача на користь сторони позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 800 Євро, що еквівалентно 31 848 грн, та 1700 грн витрат на послуги перекладу і нотаріального посвідчення документів.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Приписами ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як встановлено судом, між позивачем (клієнтом) та адвокатським об`єднанням Удовиченко і партнери (об`єднанням) було укладено Договір про надання правничої допомоги №96/23 від 16.05.2023.

Так, при поданні заяви про розподіл судових витрат представником позивача дотримані вимоги, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України. До матеріалів справи додано копію Договору про надання правничої допомоги №96/23 від 16.05.2023, копію акту про надання правничої допомоги №1-96/23 від 03.11.2023 на суму 800 Євро, копію акту виконаних робіт щодо перекладу документів №107 від 16.05.2023 на суму 1200 грн, копію рахунку №107 від 16.05.2023 на оплату послуг перекладу документів на суму 1200 грн та копію рахунку на оплату за вчинення нотаріальних дій №17/05/23 від 17.05.2023 на суму 500 грн.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 3 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлюють положення ч. 1, 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу на суму 800 Євро представником позивача подано суду копію Договору про надання правничої допомоги №96/23 від 16.05.2023, а також копію акту про надання правничої допомоги №1-96/23 від 03.11.2023 на суму 800 Євро.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем (клієнтом) та адвокатським об`єднанням Удовиченко і партнери (об`єднанням) було укладено Договір про надання правничої допомоги №96/23 від 16.05.2023 (далі Договір).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що відповідно до даного Договору об`єднання приймає на себе доручення клієнта про надання останньому правничої допомоги за позовом Agri Service Одноосібне спрощене товариство з обмеженою відповідальністю (Agri Service Societa a responsabilita limitata semplificata unipersonale) до Товариства з обмеженою відповідальністю Етнапелл () про стягнення заборгованості, а клієнт зобов`язується сплатити об`єднанню гонорар за надання правничої допомоги, а також у випадку необхідності фактичні витрати, пов`язані з виконанням Договору.

Згідно із п. 1.2. Договору, правнича допомога, передбачена п. 1.1. Договору, полягає в наданні юридичних консультацій, ознайомленні з документами, підготовці проекту позовної заяви, інших процесуальних документів, зібранні доказів та представництві інтересів клієнта в Господарському суді Закарпатської області.

Об`єднання призначає адвоката, кандидатура якого відповідає вимогам до компетентності, об`єктивно обумовленим характером доручення, що стосується виконання Договору (п. 1.3. Договору).

За змістом п. 2.1., 2.6. Договору, гонорар за надання правничої допомоги, передбаченої п. 1.1., 1.2. Договору, становить 800 (вісімсот) Євро. Факт надання правничої допомоги, передбаченої в п. 1.1., 1.2. Договору, підтверджується підписанням обома сторонами акту про надання правничої допомоги, та завірення його печатками сторін, де зазначаються обсяг та вартість правничої допомоги.

Даний Договір вступає в силу з моменту підписання його тексту сторонами і діє до 31.12.2023 (п. 5.5. Договору).

Відповідно до акту про надання правничої допомоги №1-96/23 від 03.11.2023, підписаного та скріпленого печатками сторін, останні, зокрема, дійшли згоди про те, що загальна вартість наданої правничої допомоги, яка вказана в даному акті, становить 800 (вісімсот) Євро.

Водночас за матеріалами справи судом встановлено, що представництво інтересів позивача в даній справі здійснювалось адвокатом Ширко Мариною Романівною на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1085090 від 17.05.2023, виданого адвокатським об`єднанням Удовиченко і партнери.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно із ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Беручи до уваги відсутність у матеріалах справи клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд констатує, що розмір останніх співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; а також предметом позовних вимог і строком розгляду справи, а тому, заявлена сума в розмірі 800 Євро підлягає стягненню з відповідача.

У даному контексті слід також відзначити, що абз. 12 ст. 1 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність встановлено, що зовнішньоекономічна діяльність діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності (абз. 13 ст. 1 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність).

Отже надання оплатних послуг, в тому числі щодо надання правничої допомоги адвокатом іноземному суб`єкту господарської діяльності, відноситься до зовнішньоекономічної діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та відповідачем було укладено зовнішньоекономічний контракт, розрахунки за яким сторони передбачили у валюті контракту Євро, отже і стягнення витрат на правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги (який також є зовнішньоекономічним контрактом) у валюті договору Євро, на думку суду, є правомірним.

Оскільки перерахування заборгованості за основним рішенням, і витрат на правничу допомогу за додатковим рішенням відповідачем здійснюватиметься іноземному суб`єкту, що розташований за межами України, нормативне регулювання ст. 5 Закону України Про валюту і валютні операції щодо розрахунків на території України у гривні в даному випадку не застосовується.

Відповідно до пункту 28 розділу IV Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України №2 від 02.01.2019 (зі змінами і доповненнями), у розрахунках між резидентами і нерезидентами за поточними торговельними операціями та операціями, пов`язаними з рухом капіталу (крім операцій зі здійснення іноземних інвестицій та повернення іноземному інвестору прибутків, доходів (включаючи дивіденди) та інших коштів, одержаних на законних підставах у результаті здійснення іноземних інвестицій), використовуються як засіб платежу іноземна валюта і гривня.

У зв`язку з наведеним, суд вбачає наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу в іноземній валюті (Євро).

Крім того, представник позивача в поданій суду заяві про ухвалення додаткового рішення в даній справі просить вирішити питання щодо стягнення з відповідача суми 1700 грн понесених витрат на послуги перекладу і нотаріального посвідчення документів.

Статтею 10 Конституції України визначено, що державною мовою в Україні є українська мова. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

За положеннями ч. 1 ст. 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, у тому числі, пов`язані із залученням перекладачів.

Приписами ч. 2, 4, 5 ст. 127 ГПК України встановлено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно зі ст. 79 Закону України Про нотаріат нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Відповідно до пункту 1 глави 10 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, при посвідченні правочинів, засвідченні вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, справжності підпису на документах, вірності перекладу документів з однієї мови на іншу, при посвідченні часу пред`явлення документа, при видачі дублікатів тощо на відповідних документах вчиняються посвідчувальні написи.

Як визначено п. 1.1., 1.2., 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа за усним зверненням заінтересованої особи, а також за клопотанням заінтересованої особи при вчиненні іншої нотаріальної дії. Нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови, з яких або на які перекладається документ. Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

За матеріалами справи судом встановлено, що при зверненні з позовом у даній справі представником позивача в якості доказів подавалися документи у перекладі з російської та англійської мов на українську мову, справжність підписів перекладача на яких засвідчена нотаріально.

Водночас доводячи фактичне отримання послуг із перекладу вказаних документів, нотаріального посвідчення справжності підписів перекладача на останніх та понесення у зв`язку з цим відповідних витрат на оплату означених послуг та вчинення відповідних нотаріальних дій, представник позивача до матеріалів справи долучила копію акту виконаних робіт щодо перекладу документів №107 від 16.05.2023 на суму 1200 грн, підписаного та скріпленого печатками Бюро перекладів Товариства з обмеженою відповідальністю Інтурист Рівне та адвокатського об`єднання Удовиченко і партнери, копію рахунку №107 від 16.05.2023 на оплату послуг перекладу документів на суму 1200 грн та копію рахунку на оплату за вчинення нотаріальних дій №17/05/23 від 17.05.2023 на суму 500 грн, виданого приватним нотаріусом Юлією Рибак.

Суд враховує, що наявні в матеріалах справи переклади документів було здійснено повноважним перекладачем Бюро перекладів Товариства з обмеженою відповідальністю Інтурист Рівне Ярмаком Андрієм Петровичем, особу якого встановлено та справжність підпису посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Рибак Ю.В.

Відтак, надавши оцінку поданим представником позивача доказам на підтвердження понесених витрат на послуги перекладача та нотаріуса при перекладі та посвідченні документів, пов`язаних із розглядом даної справи, суд доходить висновку про доведеність таких витрат на загальну суму 1700 грн, що підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд у постанові від 01.06.2022 у справі №922/2360/21.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італійська Республіка про ухвалення додаткового рішення у справі №907/463/23 задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Етнапелл, вул. Соснова, будинок 3Б, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 41978970) на користь Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Agri Service, вул. Руда, 4/А, Ронко-аль-Адідже (провінція Верона), Італія, 37055 (код платника податків та реєстровий № у Реєстрі товариств 8) (Agri Service Societa a responsabilita limitata semplificata unipersonale, Ronco Alladige (VR), Via Ruda 4/A, CAP 37055, Codice Fiseale: 8, numero REA: VR-402377) суму 800 (Вісімсот) Євро на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а також суму 1700 грн (Одна тисяча сімсот гривень) витрат на послуги перекладу і нотаріального посвідчення документів.

3. Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Додаткове судове рішення складено та підписано 19.04.2024.

Суддя Пригара Л.І.