ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

22 квітня 2024 року м.Харків Справа № 913/198/24

Суддя господарського суду Луганської області Злепко Н.І., розглянувши матеріали заяви від 18.04.2024 фізичної особи-підприємця Пасічника Сергія Анатолійовича про розстрочення виконання стягнення за судовим наказом та визнання таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 01.04.2024, у наказному провадженні №913/198/24,
до боржника фізичної особи-підприємця Пасічника Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ),
Телефонограмою від 02.04.2024 боржника повідомлено про факт видачі судового наказу, повідомлено про шляхи ознайомлення з його матеріалами, водночас ОСОБА_1 повідомлено електронну пошту для здійснення комунікації - ІНФОРМАЦІЯ_1
02.04.2024 судом надіслано заяву про видачу судового наказу з судовим наказом на адресу електронної пошти боржника, зазначену боржником. Також судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті суду 04.04.2024.
18.04.2023 на адресу суду від боржника надійшла заява, в якій останній просить суд
розстрочити виконання стягнення та визнання таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 01.04.2024 №913/198/24.
Розглянувши заяву суд зазначає наступне.
Фактично боржником у прохальній частині заяви від 18.04.2024 заявлено дві вимоги, про розстрочення виконання стягнення за судовим наказом №913/198/24 від 01.04.2024 та визнати наказ №913/198/24 від 01.04.2024 таким, що не підлягає виконанню.
Станом на дату подання заяви, судовий наказ №913/198/24 не набрав законної сили.
Відповідно до статті 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Частиною 1 статті 331 ГПК України унормовано, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно з ч.3, 4 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже суд констатує, що боржником заявлено дві взаємовиключні вимоги, а саме вимога про розстрочення виконання судового наказу та вимога про визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до п.4. ч.1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника.
Згідно з ч.4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Отже суд констатує, що боржником заявлено дві вимоги, задоволення яких, матиме різні правові наслідки, що виключає одночасний розгляд цих питань. Формулювання прохальної частини із зазначенням альтернатив можливих способів захисту порушеного права є таким, що не відповідає процесуальним положенням (подібний за змістом правовий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного суду від 22.02.2024 у справі 990/150/23).
Оскільки вимоги, мають бути чітким, зрозумілими, такими, що не протирічать одне одному то відповідно до частини 4 статті 170 ГПК України заява б/н від 18.04.2024 фізичної особи-підприємця Пасічника Сергія Анатолійовича про розстрочення виконання стягнення за судовим наказом та визнання таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 01.04.2024, у наказному провадженні №913/198/24 підлягає поверненню без розгляду.
Керуючись ст.ст. 160, 170, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Повернути без розгляду заяву фізичної особи-підприємця Пасічника Сергія Анатолійовича від 18.04.2024 про розстрочення виконання стягнення за судовим наказом та визнання таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 01.04.2024, у наказному провадженні №913/198/24.
Повний текст ухвали складено 22.04.2024.
Ухвала набрала законної сили 22.04.2024 та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 254, 255 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду.
Суддя Н.І. Злепко