ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
18.04.2024 Справа № 905/158/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега»
до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації
про стягнення збитків
Суддя Хабарова М.В.
Секретар судового засідання Сухіна В.А.
за участю представників:
від позивача не з?явились
від відповідача не з?явились
Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Російської Федерації збитків у розмірі 1669216,91 доларів США.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України позивачем вимушено закрито супермаркети Varus №604 у м. Миколаївка, №605 у м. Селидове, №607 у м. Покровськ, №608 у м. Краматорськ Донецької області, у зв`язку з чим позивач зазнав збитків.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.02.2024 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 12.03.2024.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.03.2024 відкладено підготовче засідання на 02.04.2024; зобов`язано позивача надіслати відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та даної ухвали суду, з нотаріально засвідченим перекладом вказаних документів на російську мову, і відповідні докази надсилання надати суду.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.04.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 18.04.2024; зобов`язано позивача надіслати відповідачу копію даної ухвали суду з нотаріально засвідченим перекладом вказаних документів на російську мову, і відповідні докази надсилання надати суду, а також виконати вимоги ухвали суду від 12.03.2024.
У судове засідання 18.04.2024 представник позивача не з?явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності представника позивача не звертався.
Частинами 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.
Згідно з ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Відповідно до ч. 3 ст. 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Положеннями ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез?явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, нормами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.
При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.
Водночас ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не містять вимог про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.
Положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомленим про призначення справи до розгляду. Однак, наведене не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом в постановах від 07.08.2019 у справі №916/81/17, від 13.09.2019 у справі №916/3616/15.
Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Згідно з ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Як встановлено судом, ухвали суду від 16.02.2024, від 12.03.2024 та від 02.04.2024 були доставлені до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника ОСОБА_1 , відтак ними отримані.
Згідно з ч. 7 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Отже, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет».
За приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Позивач також не був позбавлений можливості ознайомитися із процесуальними документами по справі за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Отже суд розцінює позивача як учасника належним чином повідомленого про дату, час та місце підготовчих засідань.
Слід зазначити, що саме позивач є ініціатором судового процесу, тому він мав використовувати свої процесуальні права, визначальними серед яких є забезпечення представництва власних інтересів під час розгляду спору у суді, отже мав вчасно повідомляти суд про причини своєї неявки та заявляти відповідні клопотання, у тому числі про розгляд справи за своєї відсутності.
Проаналізувавши положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об?єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 у справі №905/458/21 вказав про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене, суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права, відносяться до імперативних.
За таких обставин, з огляду на те, що про дату, час та місце підготовчих засідань позивач та його представник були повідомлені належним чином, однак у підготовчі засідання 12.03.2024, 02.04.2024 та 18.04.2024 ні позивач, ні його повноважний представник не з`явились, про причини своєї неявки в судові засідання не повідомили, а також не направили заяви/клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, крім того, в ухвалі від 02.04.2024 позивача було попереджено про наслідки неявки без поважних причин у судове засідання, господарський суд дійшов висновку про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» про стягнення з Російської Федерації збитків без розгляду на підставі ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
Суд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Керуючись ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення збитків у розмірі 1669216,91 доларів США залишити без розгляду.
Дата складання та підписання ухвали 18.04.2024.
Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова