ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" квітня 2024 р. Справа № 911/640/24

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви від 17.04.2024

Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна", 08304, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Завокзальна, будинок 2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Діамант", 03150, місто Київ, вулиця Ділова, будинок 5

про визнання недійсними договору та акта

у справі № 911/640/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Діамант"

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна"

про стягнення 3 797 782, 09 грн за договором факторингу № 1/12-Ф/2020 від 21.12.2020

встановив:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/640/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Діамант" до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" про стягнення заборгованості у розмірі 3 797 782, 09 грн, з яких 3 654 939, 42 грн сума основної заборгованості за договором факторингу № 1/12-Ф/2020 від 21.12.2020, 61 780, 66 грн інфляційні втрати та 81 062, 01 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ТОВ "Анкор Персонал України" укладено договір факторингу № 1/12-Ф/2020 від 21.12.2020, за умовами якого позивач набуває право грошової вимоги, яке виникне у майбутньому, до відповідача за договором надання послуг № AdmO-AU-5-20/Kiev від 11.09.2020, що укладений між відповідачем та ТОВ "Анкор Персонал України".

Господарський суд Київської області ухвалою від 21.03.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 02.05.2024.

12 квітня 2024 року канцелярією господарського суду зареєстровано заяву подану через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" Шворак Олександром Миколайовичем, до якої додано в якості додатків зображення документів у форматі PDF, зокрема зустрічну позовну заяву від 11.04.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Діамант" про визнання недійсним договору факторингу № 01/12-Ф/2020 від 21.12.2020, укладеного між сторонами та визнання недійсним акта приймання-передачі документів від 12.05.2023.

Господарський суд Київської області ухвалою від 16.04.2024 повернув Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" зустрічну позовну заяву б/н від 11.04.2024 на підставі пункту 1 частини п`ятої, частини шостої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

18 квітня 2024 року до канцелярії суду подано зустрічну позовну заяву від 17.04.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Діамант" про визнання недійсним договору факторингу № 01/12-Ф/2020 від 21.12.2020, укладеного між сторонами та визнання недійсним акта приймання-передачі документів від 12.05.2023, в якій також викладено клопотання про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про їх повернення заявнику з огляду на таке.

За змістом частини другої статті 46 та частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З аналізу даної норми вбачається, що в поняття зустрічного позову входять дві ознаки. По-перше, зустрічний позов є самостійним позовом, який так само може бути пред`явлений окремо від первинного позову, отже можна зробити висновок, що він повинен задовольняти всі умови, що ставляться до звичайних позовів. По-друге, зустрічний позов один із засобів захисту відповідача проти вимог позивача, тому він повинен повністю або частково унеможливити задоволення первинного позову.

При цьому, право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством (така правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18).

Як встановлено частиною восьмою статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно положень пункту 8 частини другої статті 176 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про прийняття позовної заяви та відкриття провадження зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарський суд Київської області ухвалою від 21.03.2024 відкрив провадження у справі № 911/640/24 та, з-поміж іншого, встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву із урахуванням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки, як встановлено судом, станом на момент постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" відсутній зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційної системі, копія ухвали суду від 21.03.2024 надіслана останньому у паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 352).

Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 352 вбачається, що копія ухвали суду від 21.03.2024 вручена під розписку про одержання 26.03.2024 представнику Товариства (Дзюба), що також підтверджується зробленим судом витягом із сайту Укрпошти про відстеження відправлень (роздруківка долучена до матеріалів справи).

Частина перша статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, відповідно до частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява мала бути подана відповідачем у строк до 10.04.2024 включно.

Натомість, зустрічна позовна заява від 17.04.2024 у справі № 911/640/24 подана відповідачем до суду 18.04.2024, тобто, із пропуском строку, встановленого в ухвалі Господарського суду Київської області від 21.03.2024 у справі № 911/640/24.

В обґрунтування пропущеного процесуального строку на подання зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" у зустрічній позовній заяві від 17.04.2024 вказало таке: "… 08.04.2024 відповідач у визначений ГПК України строк через систему Електронний суд подав до суду зустрічну позовну заяву. Проте, ухвалою суду від 16.04.2024 зустрічну позовну заяву відповідача було повернуто відповідачу з формальних підстав. …[викладені процесуальні норми статей 180, 119 ГПК України]… Первісну зустрічну позовну заяву з ідентичним цій заяві змістом (за винятком цього клопотання) відповідач надіслав суду у передбачений ГПК України строк. Оскільки суд прийняв ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви відповідача уже після закінчення строку на подання зустрічної позовної заяви, відповідач не має можливості подати знову зустрічну позовну заяву в межах строку, передбаченого ГПК України. Враховуючи що повернення попереднього зустрічного позову було обумовлено технічними непорозуміннями, і не було суттєвих недоліків самої позовної заяви, а також приймаючи до уваги те, що формальні недоліки зазвичай не є підставами для позбавлення особи права на звернення до суду із зустрічним позовом, відповідач вважає, що тут існують поважні причини для поновлення строку".

Згідно із частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню із зустрічним позовом, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 06.07.2023 року по справі № 910/15120/20, вказав наступне:

відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником, і лише сам факт подання клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк. За сталою практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформованою в рішеннях "Стаббінгс на інші проти Сполученого Королівства", "Девеер проти Бельгії", право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав;

право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.89);

при цьому, у силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Юридична особа зобов`язана забезпечувати своєчасне отримання кореспонденції за адресою свого місцезнаходження, а наявність поважних підстав для невчинення відповідних дій має доводитись учасником в загальному порядку. Створення при цьому судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін спору більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, виходить за межі повноважень суду, передбачених законодавством, та є порушенням статей 6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін (статті 13 ГПК України).

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи № 360/4485/19 (постанова від 23 грудня 2020 року) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 120/5780/20-а та у Постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 640/20314/20.

Водночас судом враховано таке:

відповідач у зустрічній позовній заяві від 17.04.2024 стверджує, що копію ухвали суду від 21.03.2024 отримав 27.03.2024, натомість матеріалами справи підтверджується, що копія ухвали суду про відкриття провадження у справі № 911/640/24 отримана представником відповідача 26.03.2024. Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України не доведено факт отримання судової кореспонденції саме 27.03.2024;

відповідач у зустрічній позовній заяві від 17.04.2024 вказує, що 08.04.2024 відповідач у визначений ГПК України строк звернувся до суду із первісною зустрічною позовною заявою, яку суд ухвалою від 16.04.2024 повернув заявнику, однак такі твердження відповідача є хибними. Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2024 канцелярією господарського суду в системі АС "ДСС" зареєстровано заяву від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна", що створена 11.04.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" представником товариства, адвокатом Шворак Олександром Миколайовичем, та до якої додано в якості додатків зображення документів у форматі PDF, зокрема зустрічну позовну заяву від 11.04.2024.

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушено строк для подання зустрічного позову (від 17.04.2024) та необґрунтовано поважність причин пропуску зазначеного строку, оскільки твердження відповідача, що він своєчасно подав зустрічний позов, який, суд ухвалою від 16.04.2024 повернув заявнику вже після спливу строку на звернення із таким позовом, що в свою чергу унеможливило повторне своєчасне звернення відповідача із зустрічним позовом є помилковими та спростовуються викладеними обставинами, зокрема тим, що відповідачем при первісному зверненні було пропущено строк для пред`явлення зустрічного позову.

Також суд зауважує, що при первісному зверненні відповідача із зустрічним позовом до суду, суд ухвалою від 16.04.2024 повернув позов із підстав недотримання загальних правил подання позовів, а саме порушення вимог пункту 1 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки він не був підписаний, у зв`язку із чим підстави подання зустрічного позову, передбачені частинами першою та другою статті 180 Господарського процесуального кодексу України судом не досліджувалися.

Керуючись статтею 119, частиною шостою статті 180 Господарського процесуального кодексу, суд відмовляє представнику відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" в поновленні строку для подання зустрічного позову, оскільки вважає причини його пропуску неповажними та повертає Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" зустрічну позовну заяву.

Таким чином, оскільки відповідач своєчасно не заявив свій зустрічний позов у межах даної справи, він втратив право скористатися нормою статті 180 Господарського процесуального кодексу України щодо спільного розгляду зустрічного позову в одному провадженні з первісним позовом.

Натомість, відповідач не позбавлений можливості подати відповідний позов у загальному порядку.

Відповідно до частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Керуючись статтями 42, 119, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" зустрічну позовну заяву б/н від 17.04.2024.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 22.04.2024