ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р. Справа№ 910/2313/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Кравчука Г.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників:

від позивача: Роєнко Є.В.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2023

у справі №910/2313/16 (суддя - Селівон А.М.)

за заявою стягувача - Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про видачу дубліката ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року

у справі № 910/2313/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні українські нафтогазові технології»

про стягнення 19 854,41 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовної заяви рішення та заяви про поновлення пропущеного строку на пред`явлення до виконання ухвали суду

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні українські нафтогазові технології» про стягнення коштів у розмірі 19 854,41 грн., з яких 11 932,40 грн. - пеня, 7 922,01 грн. - 7 % штрафу, а також стягнення судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року затверджено мирову угоду, укладену 27 квітня 2016 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні українські нафтогазові технології» у справі №910/2313/16, в якій відповідач визнав свої зобов`язання по сплаті суми боргу перед позивачем у сумі нарахованої пені у розмірі 11 932,40 грн та 7 % штрафу у розмірі 7 922,01 грн всього на загальну суму 19 854,41 грн. Також Відповідач зобов`язався сплатити суму понесених позивачем судових витрат у розмірі 1 378,00 грн. Всього загальна сума боргу складає 21 232,41 грн. В резолютивній частині ухвали про затвердження мирової угоди зазначено, що дана ухвала дійсна для пред`явлення до виконання протягом року (до 28.04.2017 року).

Поряд із цим, стягувачем - Акціонерним товариством «Укртрансгаз» через канцелярію суду подано 07.06.2023 року заяву №1001ВИХ-23-4666 від 01.06.2023 про визнання поважною причиною пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку на пред`явлення до виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року у справі № 910/2313/16 та видачу дублікату ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року у справі № 910/2313/16, у зв`язку з втратою виконавчого документа.

1.2. короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 у справі № 910/2313/16 у задоволенні заяви стягувача - Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення пропущеного строку на пред`явлення до виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року у справі № 910/2313/16 та про видачу дублікату ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року у справі № 910/2313/16 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що зважаючи на надані заявником докази у їх сукупності, які не доводять поважних причин пропуску заявником строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і розглядаючи заяву в межах зазначених заявником обставин, суд не знаходить підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, відповідно, за висновками суду також відсутні підстави для видачі дублікату втраченого виконавчого документа.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 у справі № 910/2313/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Укртрансгаз» про видачу дубліката виконавчого документа у справі №910/2313/16.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2313/16.

21.08.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02.11.2023) відкрито апеляційне провадження у справі №910/2313/16 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 у справі №910/2313/16 та призначено апеляційну скаргу до розгляду на 14.11.2023.

14.11.2023 у місті Києві було оголошено повітряну тривогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 відкладено розгляд справи №910/2313/16 на 12.12.2023.

12.12.2023 у судове засідання з`явилася представник скаржника. Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 відкладено розгляд справи №910/2313/16 на 13.02.2024.

Розпорядженням керівника апарату суду від 12.02.2024 у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відрядженні з 13.02.2024, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Тищенко О.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2313/16 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 у справі №910/2313/16 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Тищенко О.В., Кравчук Г.А. Розгляд справи ухвалено здійснювати у раніше визначені дату та час.

У судове засідання 13.02.2024 з`явився представник стягувача, представник боржника у судове засідання не з`явився.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки не ґрунтується на нормах закону та ґрунтується на припущеннях.

Апелянт зазначає, що у нього відсутній законодавчо передбачений обов`язок слідкувати за станом виконавчого провадження, а тому неналежне виконання своїх зобов`язань та втрата виконавчого документу виконавчими органами не може бути підставою для невиконання рішення суду яке набрало законної сили.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач (боржник) своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представники відповідача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи учасники судового процесу повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні представник позивача (стягувача) підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та про видачу дублікату наказу.

Мотивувальна частина

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року затверджено мирову угоду, укладену 27 квітня 2016 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні українські нафтогазові технології» у справі №910/2313/16, в якій відповідач визнав свої зобов`язання по сплаті суми боргу перед позивачем у сумі нарахованої пені у розмірі 11 932,40 грн. та 7 % штрафу у розмірі 7 922,01 грн. всього на загальну суму 19 854,41 грн. Також Відповідач зобов`язався сплатити суму понесених позивачем судових витрат у розмірі 1 378,00 грн. Всього загальна сума боргу складає 21 232,41 грн. В резолютивній частині ухвали про затвердження мирової угоди зазначено, що дана ухвала дійсна для пред`явлення до виконання протягом року (до 28.04.2017 року).

Поряд із цим, стягувачем - Акціонерним товариством «Укртрансгаз» через канцелярію суду подано 07.06.2023 року заяву №1001ВИХ-23-4666 від 01.06.2023 року про визнання поважною причиною пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку на пред`явлення до виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року у справі № 910/2313/16 та видачу дублікату ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року у справі № 910/2313/16, у зв`язку з втратою виконавчого документа.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин а також доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 року виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. №18-рп/2012).

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 193 ГПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 327 ГПК України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Так, 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Відповідно до пункту 9 частини 1 розділу XI перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк з дня надходження заяви.

При цьому, ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу (ухвали про затвердження мирової угоди) з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу/ухвали не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат останнього має повністю відтворювати втрачену ухвалу про затвердження мирової угоди, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу/ухвали є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду від 10.09.2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12.

Суд наголошує, що за приписами процесуального закону умовами, які свідчать про наявність підстав для видачі дублікату наказу/ухвали господарським судом, є, зокрема, відсутність спливу строку, встановленого для пред`явлення виданого наказу до виконання.

Тобто, першочергово при розгляді заяви про видачу дубліката виконавчого документа господарський суд вважає за необхідне дослідити питання про закінчення/незакінчення строку для пред`явлення останнього до виконання, оскільки від останнього залежить можливість вирішення судом питання про видачу дублікату втраченого наказу.

Відповідно до ч 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Як встановлено судом, з матеріалів справи та наданої заяви стягувача, останній зазначає, що Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києва Лазюком Д.М. від 06.08.2019 року відкрито виконавче провадження № 59719911, при цьому відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження стягувач не отримував, про обставини відкриття виконавчого провадження Товариству стало відомо з відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження та внаслідок чого подано до відповідного органу примусового виконання запит від 27.04.2023 року про направлення постанови про відкриття провадження й надання відомостей щодо ходу виконання.

В подальшому, як зазначає стягувач в поданій суду заяві, органом Державної виконавчої служби на запит Товариства надано супровідним листом, який отримано 08.05.2023 року, копію постанови у ВП № 59719911 від 24.10.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за змістом постанови встановлено, що кошти для задоволення вимог стягувача на рахунках боржника відсутні, транспортних засобів за боржником та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, не зареєстровано, тобто здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними, у зв`язку з чим виконавчий документ повернуто стягувачу.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі.

Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року у справі № 910/2313/16) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання, зокрема, протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили ухвали Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Водночас, відповідно до п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 14041-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За змістом ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 14041-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6) та від 01.08.2018 року у справі № 553/1951/14-ц.

Беручи до уваги вищезазначене та строк пред`явлення до виконання ухвали суду від 28.04.2016 року про затвердження мирової угоди не сплив станом на день набрання законної сили нової редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 14041-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року, відповідно, застосуванню в даному випадку підлягають приписи вказаного закону щодо трирічного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, відтак враховуючи дату постанови 24.10.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу, право на звернення з заявою про видачу дублікату ухвали про затвердження мирової угоди сплив 24.10.2022 року, а тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на дату звернення стягувача з заявою про видачу дубліката наказу у справі № 910/2313/16 строки такого пред`явлення спливли.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами ч. 5 вказаної статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зокрема, реалізуючи права і виконуючи процесуальні обов`язки суб`єкти звернення повинні діяти добросовісно та повідомляти суду достовірну інформацію щодо обставин та фактів, позаяк протилежне надає суду підстави для сумнівів в добропорядності сторін та їх представників.

Згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду 08 червня 2021 року у справі № 918/333/13-г.

Натомість, як встановлено судом, жодних доказів попереднього звернення до державного виконавця щодо примусового виконання ухвали у справі № 910/2313/16, в тому числі надсилання на поштову адресу або електронну адресу Державної виконавчої служби звернення, окрім примірника самого запиту, стягувачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи обставини звернення заявника до органу Державної виконавчої служби з метою примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди від 28.04.2016 року, стягувач як сторона виконавчого провадження повинен слідкувати за станом останнього, в тому числі шляхом ознайомлення протягом часу тривалості виконавчого провадження з його матеріалами, моніторингу Автоматизованої системи виконавчого провадження, суд доходить висновку, що стягувач протягом достатньо тривалого і нічим не виправданого, окрім особистої пасивної поведінки, як після повернення йому виконавчого документа (ухвали суду про затвердження мирової угоди) постановою від 24.10.2019 року, так і після закінчення строку для його повторного пред`явлення - не проявив ініціативу і інтерес щодо обставин реалізації виконання даної ухвали у справі № 910/2313/16.

За таких обставин, зважаючи на надані заявником докази у їх сукупності, які не доводять поважних причин пропуску заявником строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і розглядаючи заяву в межах зазначених заявником обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, відповідно, за висновками суду також відсутні підстави для видачі дублікату втраченого виконавчого документа.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів, що відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та відмова у видачі дублікату виконавчого документа (ухвали) призвели до порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів.

4. ВИСНОВКИ СУДУ:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Заявником за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено, обґрунтованість поданої заяви, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги, зокрема, що у апелянта відсутній законодавчо передбачений обов`язок слідкувати за станом виконавчого провадження, однак зазначає, що відсутність передбаченого законом обов`язку не нівелює необхідності належним чином користуватись своїми правами, а та обставина, що позивач більше трьох років не цікавився станом виконання судового рішення не може бути підставою для безпідставного поновлення пропущених строків.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду прийнято у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 у справі №910/2313/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 у справі №910/2313/16 залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 у справі №910/2313/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 у справі №910/2313/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано після виходу суддів з лікарняного, відпусток та відряджень 18.04.2024.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

Г.А. Кравчук