РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2024Справа № 910/24550/13

За заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод"

про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними

В межах справи № 910/24550/13

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Вотер СТ"

до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача Іванченко О.В. - представник

Від відповідача Святюк С.П. - представник ліквідатора

Від ТОВ "Компанія - Фінсервіс" - Ігнатенко О.О. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні судді Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/24550/13 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Вотер СТ" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод".

АТ "Укрексімбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до ПАТ "Київський ювелірний завод" наступного змісту:

- визнати недійсними результати проведеного 13.01.2017 МУТСБ "Епсілон" аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-1 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, якими було реалізовано майно ПАТ "Київський ювелірний завод", яке передане у заставу/іпотеку АТ "Укрексімбанк";

- визнати недійсними результати проведеного 13.01.2017 МУТСБ "Епсілон" аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-2, про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, якими було реалізовано майно ПАТ "Київський ювелірний завод", яке передано у заставу/іпотеку АТ "Укрексімбанк";

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення МУТСБ "Епсілон" 13.01.2017 аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-1 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення МУТСБ "Епсілон" 13.01.2017 аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-2 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами.

Позовна заява мотивована порушенням норм чинного законодавства на етапі підготовки до проведення та безпосереднього проведення оспорюваних аукціонів, неправильним визначенням початкової ціни реалізованого майна банкрута, порушенням судових рішень про заборону відчуження майна боржника.

Позивач зазначав про порушення ліквідатором боржника арбітражним керуючим Тарасенко Т.П. та організатором аукціону - МУТСБ "Епсілон" вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо порядку підготовки, проведення та оформлення результатів повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 (суддя Яковенко А.В.) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними в межах справи № 910/24550/13.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 у справі №910/24550/13 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду 11.10.2018 касаційні скарги АТ "Укрексімбанк" та ПАТ "Сбербанк" задоволено частково; ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 (про відмову АТ "Укрексімбанк" в задоволенні заяви про визнання результатів аукціонів з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, який відбувся 13.01.2017, в межах справи № 910/24550/13) та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у справі №910/24550/13 скасовано; ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у справі № 910/24550/13 скасовано; справу № 910/24550/13 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 (суддя Мандичев Д.В.) у справі № 910/24550/13 задоволено заяву АТ "Укрексімбанк" про визнання результатів аукціонів з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" недійсними.

Визнано недійсними результати проведеного 13.01.2017 МУТСБ "Епсілон" аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 № 13/01-1 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, якими було реалізовано майно останнього, яке передане у заставу/іпотеку АТ "Укрексімбанк".

Визнано недійсними результати проведеного 13.01.2017 МУТСБ "Епсілон" аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-2, про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, якими було реалізовано майно ПАТ "Київський ювелірний завод", яке передано у заставу/іпотеку АТ "Укрексімбанк".

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення МУТСБ "Епсілон" 13.01.2017 аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 № 13/01-1 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення МУТСБ "Епсілон" 13.01.2017 аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення Міжнаціональної Універсальної Товарно-Сировинної Біржі "ЕПСІЛОН" від 13.01.2017 № 13/01-2 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у справі № 910/24550/13 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду 19.02.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у справі № 910/24550/13 скасовано, справу в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 (суддя Пасько М.В.) прийнято справу № 910/24550/13 до розгляду та призначено підготовче засідання на 21.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 закрито провадження у справі № 910/24550/13 за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 задоволено заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/24550/13 за нововиявленими обставинами, скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 про закриття провадження у справі у справі № 910/24550/13 за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними. Провадження у справі № 910/24550/13 поновлено зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2022 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.07.2022.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2023 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними в межах справи № 910/24550/13 відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі №910/24550/13 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2023 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2023 скасовано, справу № 910/24550/13 в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи визначено суддю Чеберяка П.П. для розгляду справи № 910/24550/13 в скасованій частині.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.08.2023 прийнято до свого провадження справу № 910/24550/13 в частині розгляду заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними, підготовче засідання призначено на 18.09.2023.

У судовому засіданні 18.09.2023 було оголошено перерву до 02.10.2023.

Судове засідання 02.10.2023 не відбудеться, у зв`язку із відпусткою судді Чеберяка П.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.09.2023 розгляд справи призначено на 01.11.2023.

У судовому засіданні 01.11.2023 було оголошено перерву до 13.11.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.11.2023 розгляд справи відкладено на 25.12.2023.

Судове засідання 25.12.2023 не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.12.2023 розгляд справи призначено на 05.02.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.02.2024 розгляд справи відкладено на 28.02.2024.

Протокольною ухвалою від 28.02.2024 клопотання позивача про зупинення провадження у справі залишено без розгляду.

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено позов Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними в межах справи № 910/24550/13 до судового розгляду по суті на 11.03.2024.

У судовому засіданні 11.03.2024 оголошено перерву до 10.04.2024.

10.04.2024 до Господарського суду м. Києва надійшли додаткові пояснення та заперечення ліквідатора в частині нового розгляду заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними.

У судовому засіданні 10.04.2024 представник Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надав пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Представники відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-Фінсервіс» щодо задоволення позову заперечили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Під час ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ПАТ "Київський ювелірний завод" 22.08.2016 між ПАТ «Київський ювелірний завод» в особі ліквідатора Тарасенка Т.П. та Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржою «Епсілон» (далі МУТСБ "Епсілон") було укладено договір на організацію та проведення публічних торгів (аукціону) (далі - Договір).

18.10.2016 відбулося засідання комітету кредиторів ПАТ "Київський ювелірний завод", на якому, зокрема, було прийнято рішення про визначення порядку продажу майна банкрута в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, проведених на замовлення ліквідатора боржника.

19.10.2016 ліквідатор звернувся до суду з клопотанням про надання згоди на реалізацію заставного майна.

В свою чергу 04.11.2016 до Господарського суду міста Києва надійшли клопотання АТ «Укрексімбанк» та АТ «Сбербанк» про призначення експертизи, обґрунтовані незгодою з висновками незалежних оцінок майна банкрута.

Враховуючи відсутність згоди заставних кредиторів на продаж майна, яке є предметом забезпечення, за відповідною заявою ліквідатора боржника, згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі № 910/24550/13 надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб, визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ «Київський ювелірний завод» від 18.10.2016 в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, а саме:

- лот № 1: Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії») за початковою ціною 1057960,47 грн;

- лот № 2: Товарно-матеріальні цінності (товари в обороті, які знаходяться в заставі у АТ «Укрексімбанк») за початковою ціною 13972 101,39 грн;

- лот № 3: Цінні папери (акції), що перебувають на балансі ПАТ «Київський ювелірний завод» за початковою вартістю 4 694 752,55 грн;

- лот № 4: Будівлі, споруди, виробниче і побутове обладнання, меблі оргтехніка, товарна продукція та інше майно, а також цінні папери, дебіторська заборгованість та нематеріальні активи, що перебувають на балансі ПАТ «Київський ювелірний завод» за початковою вартістю 216264773,81 грн.

Іншою ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 відмовлено в задоволенні клопотань Банків про призначення судової експертизи у справі з поставленням на її вирішення питання визначення ринкової вартості майна боржника.

13.01.2017 відбувся повторний аукціон з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, а саме:

1) у відповідності з публікацією № 38374:

- лот № 1: Цінні папери (акції), що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод";

- лот № 2: Майно: будівлі, споруди, виробниче і побутове обладнання, меблі, оргтехніка, товарна продукція та інше майно, цінні папери, дебіторська заборгованість та нематеріальні активи, що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод", до якого включено, у тому числі, й заставне майно Боржника;

2) у відповідності з публікацією № 38373:

- лот № 1: Товарно-матеріальні цінності, що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод", у кількості 571 найменування, 6 029 одиниць;

- лот № 2: Товарно-матеріальні цінності, що перебувають на балансі ПАТ "Київський ювелірний завод" у кількості 2 042 найменувань, 10 278 одиниць.

За результатами проведеного аукціону все майно боржника було продано на цьому аукціоні.

Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржою (далі - МУТСБ) "Епсілон" складені відповідні інформаційні повідомлення № 13/01-1, № 13/01-2 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами.

В подальшому, АТ «Укрексімбанк» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до ПАТ "Київський ювелірний завод" наступного змісту:

- визнати недійсними результати проведеного 13.01.2017 МУТСБ "Епсілон" аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-1 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, якими було реалізовано майно ПАТ "Київський ювелірний завод", яке передане у заставу/іпотеку АТ "Укрексімбанк";

- визнати недійсними результати проведеного 13.01.2017 МУТСБ "Епсілон" аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-2, про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, якими було реалізовано майно ПАТ "Київський ювелірний завод", яке передано у заставу/іпотеку АТ "Укрексімбанк";

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення МУТСБ "Епсілон" 13.01.2017 аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-1 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення МУТСБ "Епсілон" 13.01.2017 аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", відповідно до інформаційного повідомлення МУТСБ "Епсілон" від 13.01.2017 №13/01-2 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами.

Позовна заява мотивована порушенням норм чинного законодавства на етапі підготовки до проведення та безпосереднього проведення оспорюваних аукціонів, неправильним визначенням початкової ціни реалізованого майна банкрута, порушенням судових рішень про заборону відчуження майна боржника.

Скасовуючи постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/24550/13 та передаючи дану справу в скасованій частині на новий розгляд до Господарського суду міста Києва суд касаційної інстанції у постанові від 05.07.2023 вказав на необхідність дослідження обставин додержання сторонами вимог закону під час проведення аукціону в контексті встановлення обставин наявності/відсутності судової заборони на вжиття будь-яких заходів, спрямованих на відчуження майна боржника саме на час проведення аукціону, результати якого оспорюються Банком, а також на необхідність надання судом належної оцінки доводам заявника щодо вчинення ліквідатором боржника арбітражним керуючим Тарасенко Т.П. дій по оформленню результатів оскаржуваного аукціону в якості замовника протягом часу зупинення його діяльності наказом Міністерства юстиції України від 10.01.2017 № 39/5.

Згідно ч. 5 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Щодо доводів заявника про наявність на дату проведення аукціону з продажу майна банкрута ухвали Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017, якою ліквідатору було заборонено вживати будь-які заходи, спрямовані на відчуження майна ПАТ "Київський ювелірний завод" до завершення розгляду апеляційних та касаційних скарг на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.11.2016 у справі № 910/24550/13 про банкрутство ПАТ "Київський ювелірний завод", судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 було заборонено ліквідатору боржника арбітражному керуючому Тарасенку Т.П., МУТСБ "Епсілон" та будь-яким іншим особам вживати будь-які заходи, спрямовані на відчуження майна боржника до звершення розгляду апеляційних скарг на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі № 910/24550/13 про банкрутство ПАТ "Київський ювелірний завод".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 апеляційні скарги ПАТ "Сбербанк", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 задоволено; ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13 скасовано, прийнято у відповідній частині нове рішення, яким: відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора ПАТ "Київський ювелірний завод" про надання дозволу на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ "Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів.

ТОВ "Фаст Вотер СТ" подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 910/24550/13 заяву ТОВ "Фаст Вотер СТ" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 задоволено; постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 910/24550/13 скасовано; ухвалено нове судове рішення, яким апеляційні скарги ТОВ "Компанія-Фінсервіс" (правонаступник АТ "Сбербанк") та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13, якою задоволено клопотання ліквідатора ПАТ "Київський ювелірний завод" та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ "Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, залишено без змін; ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №910/24550/13, якою відмовлено ПАТ "Сбербанк" в задоволенні клопотання про призначення незалежної (грошової) оцінки майна банкрута, відмовлено ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі з поставленням на її вирішення питання визначення ринкової вартості майна боржника, переданого на реалізацію, залишено без змін.

Посилаючись на скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2017, якою, в свою чергу, було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 щодо надання згоди на продаж відповідного заставного майна боржника у цій справі, ТОВ "Фаст Вотер СТ" подало заяву про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.06.2021, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 та постановою Верховного Суду від 10.05.2023, заяву ТОВ "Фаст Вотер СТ" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 задоволено повністю; скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/24550/13, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Сбербанк" у справі № 910/24550/13 про визнання недійсним результатів повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, який відбувся 13.01.2017, та скасування результатів аукціону.

При постановленні ухвали від 23.06.2021 судом були встановлені наступні обставини та зроблені наступні висновки в частині згаданої вище ухвали Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 у справі № 910/24550/13:

«Щодо підстави на яку посилався Господарський суд міста Києва в ухвалі від 13.03.2019 у справі № 910/24550/13 щодо того, що про наявність заборони від 10.01.2017 року, відповідно до ухвали, якою заборонено будь-яким особам вживати будь-які заходи з відчуження майна Боржника до завершення розгляду апеляційних скарг АТ "Сбербанк" та ПАТ "Укрексімбанк" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.11.2016 року по справі № 910/24550/13, боржнику було відомо, то ця ухвала була вжита як тимчасовий захід забезпечення, який в силу прийняття Постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 року та з врахуванням ч. 9 ст. 145 ГПК України та Розділу XI Перехідних положень ГПК України втратила свою чинність, відповідно жодних юридичних наслідків з моменту її прийняття 10.01.2017 року вона не несла.».

Таким чином, в межах даної справи судом вже було розглянуто доводи заявника щодо наявності станом на 10.01.2017 заборони вживати заходів щодо відчуження майна банкрута, їм було надано правову оцінку та зроблено відповідні висновки, щодо того, що ухвала Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 була вжита, як тимчасовий захід забезпечення, дана ухвала втратила свою чинність, та не несла жодних юридичних наслідків з моменту її прийняття.

Верховний Суд у постанові від 29.06.2021 у справі № 910/11287/16 констатує, що частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому виняток із цього правила установлений у частині 8 статті 75 Господарського процесуального кодексу України та стосується обставин, встановлених рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, виправдувальним вироком суду у кримінальному провадженні, ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності. Такі обставини згідно з вимогами частини 8 статті 75 Господарського процесуального кодексу України підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.

У постанові Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 520/11429/17 викладено висновок про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

У постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 910/6356/19 викладено висновок про те, що преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Отже Верховний Суд зазначає, що з урахуванням принципу юридичної визначеності, рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів, а обставини встановлені цим рішенням суду не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо доводів заявника про вчинення ліквідатором боржника арбітражним керуючим Тарасенко Т.П. дій по оформленню результатів оскаржуваного аукціону в якості замовника протягом часу зупинення його діяльності наказом Міністерства юстиції України від 10.01.2017 № 39/5, судом встановлено наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2021 у справі № 826/1930/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2022 адміністративний позов арбітражного керуючого Тарасенка Т.П. задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15 лютого 2017 року №414/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №786 від 27 травня 2013 року, виданого Тарасенку Т.П.

Ухвалюючи дане рішення суд виходив з того, що матеріали справи не містили доказів обґрунтованості прийняття рішення про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №786 від 27 травня 2013 року, виданого Тарасенку Т.П., виходячи з критеріїв урахування ступеня вини арбітражного керуючого, обставин вчинення порушення, тяжкості вчиненого ним проступку, а також фактів притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Окружний адміністративний суд міста Києва в рішенні від 22.12.2021 у справі № 826/1930/17 зазначив, що позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу, в той час як відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, покладений на них обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконали, а тому, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, в судовому порядку вже було розглянуто питання щодо зупинення (анулювання) свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого Тарасенку Т.П. та встановлено протиправність рішення Міністерства юстиції України про зупинення (анулювання) Тарасенку Т.П. вказаного свідоцтва.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Проаналізувавши вищенаведені фактичні обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом не було встановлено порушень вимог Закону щодо організації проведення оспорюваних аукціонів та підготовки до них, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.07.2023 у даній справі.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними відмовити повністю.

2. Копію рішення направити учасникам провадження у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.04.2024.

Суддя П.П. Чеберяк