ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024м. ХарківСправа № 922/831/23 (639/2341/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, 35, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, )
про зобов`язання вчинити певні дії в межах справи №922/831/23 про банкрутство КП "Жилкосервіс"
за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ;

відповідача - представника КП «Жилкомсервіс» адвоката Виноградова В.О.;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 позивачка звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», в якому просила суд, уточнивши позовні вимоги, зобов`язати відповідача видати позивачу Акт обстеження від 21.09.2018 року про відключення квартири від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 . Також позивач просила стягнути з КП "Жилкомсервіс" на її користь сплачений судовий збір .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що неодноразові письмові звернення до КП "Жилкомсервіс" з приводу отримання Акту обстеження від 21.09.2018 року про відключення квартири від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 не принесли останній бажаного результату, а тому позивачка вирішила звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.05.2023 року, крім іншого, прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження; призначено судове засідання.

03.07.2024 до Жовтневого районного суду м. Харкова від відповідача КП "Жилкомсервіс" надійшов відзив (вх.№14466), в якому останній заперечує проти позовних вимог в повному обсязі.

26.07.2023 до Жовтневого районного суду м. Харкова від позивачки надійшла відповідь на відзив (вх.№ 16391), в якому остання не погоджується з доводами відповідача в повному обсязі.

09.08.2023 до Жовтневого районного суду м. Харкова від відповідача надійшли заперечення (вх.№17777), в яких останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

25.08.2023 до Жовтневого районного суду м. Харкова від позивачки надійшла "відповідь на відзив (доповнення)" (вх.19232).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2023 залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про зобов`язання вчинити певні дії, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ).

08.11.2023 до Жовтневого районного суду м. Харкова від позивачки надійшла заява (вх.№25285) в якій остання просила суд: 1. визнати винним директора Комунального підприємства Жилкомсервіс ОСОБА_2 в тому, що останній не надали своєчасно Акт обстеження від 21.09.2018 року (який вказаний в листі №М-18/12635-0703 від 19.10.2018), а також притягнути до відповідальності директора даного підприємства за порушення Правил № 1000/5 від 18.06.2023; 2. зобов`язати директора Комунального підприємства Жилкомсервіс ОСОБА_2 відновити документ про технічний огляд - Акт обстеження квартири від 21.09.2018 року (вказаний в листі №М- 18/12635-0703 від 19.10.2018р.), який підтверджує демонтаж радіаторів системи центрального опалення, тобто від`єднання квартири від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення за адресою: АДРЕСА_1 відповідно Правил №1000/5 від 18.06.2023.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.11.2023, крім іншого, цивільну справу №639/2341/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд до Господарського суду Харківської області, в провадженні якого перебуває справа №922/831/23 про визнання банкрутом Комунального підприємства «Жилкомсервіс».

23.11.2023 матеріали справи №639/2341/23 надійшли до Господарського суду Харківської області.

В межах справи №922/831/23 ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова О.С. до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" у розмірі 1399068,89 грн основного боргу та 26840,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном КП "Жилкомсервіс", призначено розпорядником майна КП "Жилкомсервіс" арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича, призначено попереднє засідання суду.

24.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" за № 70274.

Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 4987/23 від 23.11.2023) передана на розгляд судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 28.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 (вхідний номер 4987/23 від 23.11.2023) залишено без руху після відкриття провадження у справі. Надано позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- подати до суду належні докази доплати судового збору (оригіналу платіжного доручення) у розмірі 1610,40 грн за реквізитами Господарського суду Харківської області, а саме: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA3020653; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа);

- надання належним чином засвідчених копій всіх доданих до позовної заяви документів;

- подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат;

- зазначення документів та інших доказів, що додаються до заяви;

- зазначення відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- надання відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- надання відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- підтвердження про відсутність подання іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом з тих самих підстав. Попереджено позивача про те, що не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, згідно частини тринадцятої статті 176 ГПК України має наслідком залишенням позовної заяви без розгляду.

Копію вищевказаної ухвали суду від 28.11.2023 було направлено ОСОБА_1 за вказаною нею в позовній заяві адресою та було отримано позивачкою 05.02.2024.

09.02.2024 до суду від ОСОБА_1 в межах строку, встановленого судом, надійшла заява (вх.№3761) на виконання вимог ухвали суду від 28.11.2024 до якої позивачкою долучено низку документів.

Враховуючи перебування судді Усатого В.О. на лікарняному з 07.02.2024 по 12.02.2024 включно, ухвалу у даній справі постановлено у перший робочий день судді, а саме 13.02.2024.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 прийнято справу 639/2341/23 до розгляду в межах справи №922/831/23 про банкрутство Комунального підприємства "Жилкосервіс". Постановлено повторно розпочати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "12" березня 2024 р. о 13:40 год. Зобов`язано позивача подати до суду належним чином засвідчені копії всіх доданих до позовної заяви документів відповідно до Національного стандарту "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" ДСТУ 4163:2020, затверджений наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 №144.

07.03.2024 до суду від КП «Харківські теплові мережі» надійшов відзив на позовну заяву (вх.№6289), який розцінюється судом як пояснення щодо позову, враховуючи процесуальний статус КП «Харківські теплові мережі» у даній справі.

В судове засідання 12.03.2024 прибула позивачка, яка наполягала на задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 12.03.2024 прибув представник відповідача, який проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

В судове засідання 12.03.2024 прибув представник КП «Харківські теплові мережі» , який проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

В судовому засіданні 12.03.2024 протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи по суті на 09.04.2024 о 14:30 год.

20.03.2024 до суду від позивачки на виконання вимог ухвали суду від 13 лютого 2024 надійшли належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви (вх.№7602).

08.04.2024 до суду від представника КП «Харківські теплові мережі» надійшла заява (вх.№9261) про розгляд справи без участі представника останнього.

09.04.2024 до суду від позивачки надійшла заява (вх.№9439) в якій остання просить суд не розглядати подану останньої до Жовтневого районного суду м. Харкова 08.11.2023 заяву.

В судове засідання 09.04.2024 прибула позивачка, яка наполягала на задоволенні позовних вимог. Крім того, на запитання суду позивачка зазначила, що фактична мета зазначеного позову зробити автономне опалення та зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок нарахувань за комунальні послуги.

В судове засідання 09.04.2024 прибув представник відповідача, який проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, крім іншого, з підстав, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Також, представник відповідача зазначив, що другий екземпляр Акту обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_2 від 21.09.2018 на теперішній час відсутній за перебігом часу.

Представник КП «Харківські теплові мережі» в судове засіданні 09.04.2024 не з`явився, явка останнього в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

З приводу заяви позивачки (вх.№9439 від 09.04.2024), суд зазначає наступне.

Учасники справи мають право, зокрема подавати заяви та клопотання, у тому числі і заяви і клопотання про залишення без розгляду чи відмову від раніше поданих заяв і клопотань (п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України).

Враховуючи вищевказані обставини, в судовому засіданні 09.04.2024 суд, розглянувши заяву позивачки (вх.№9439 від 09.04.2024), дійшов висновку про її задоволення та залишення без розгляду заяви позивачки (вх.№25285 від 08.11.2023), що секретарем судового засідання зафіксовано в протоколу судового засідання.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд констатує про те, що ним було дотримано строки розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 09.04.2024 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №41 від 30.11.2018, який складено інженером дільниці №65 КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 30.11.2018 о 10:00 год здійснила "порушення правил користування інженерного обладнання будинку, самовільне переобладнання системи центрального опалення в квартирі (самовільно демонтувала радіатори системи центрального опалення)" .

З постанови №1/2/2019 про накладення адміністративного стягнення від 16.01.2019 вбачається, що ОСОБА_1 самовільно переобладнала систему центрального опалення в квартирі (самовільно демонтувала радіатори системи центрального опалення). Дане правопорушення було виявлено 30.11.2018 о 10:00 год. На підставі чого адміністративна комісія у Новобаварському районі міста Харкова постановила на ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн.

До матеріалів справи позивачкою долучено, крім іншого, листи адресовані Комунальному підприємству «Жилкомсервіс»; ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що ані КП «Жилкомсервіс», ані КП «Харківські теплові мережі» не ставили під сумнів протокол про адміністративне правопорушення №41 від 30.11.2018 та постанову №1/2/2019 про накладення адміністративного стягнення від 16.01.2019.

Крім того, КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі» не заперечували у заявах по суті справи самовільне демонтування радіаторів системи центрального опалення позивачкою у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд вважає необхідним зазначити, що Комунальне підприємство Жилкомсервіс», відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 року «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» визначило КП «Жилкомсервіс» як виконавця послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків, та діє в межах наданих повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначений правовий порядок в Україні, який ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом № 76, від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за N 927/11207 затверджені Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Вказаними правилами визначені перелік документів, які складає організація що утримує багатоквартирний будинок в обслуговуванні та якими не передбачено складання та видача Акту обстеження квартири при відключенні від центрального опалення і гарячого водопостачання .

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, а заявлені вимоги повинні бути викладені так, щоб у разі їх задоволення, вони призвели до відновлення порушеного права.

Суд зазначає, що за змістом статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Отже, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.

Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Виходячи з приписів ст. 4 ГПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Отже, обов`язковою умовою звернення до суду є наявність мети - захистити порушене, невизнане чи оспорюване право та, зрештою, ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії "ефективності" таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Отже, звертаючись до суду з відповідним позовом позивач має довести порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Позивачка, звертаючись до суду з позовом про захист порушеного права у цій справі, обрала спосіб захисту свого права шляхом зобов`язання відповідача видати позивачу Акт обстеження від 21.09.2018 року про відключення квартири від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 .

Натомість, позивачка ані зазначила, ані обґрунтувала у позовній заяві чим порушено її право.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись з відповідним позовом, всупереч вищезазначеним нормам, позивачка не надала жодних належних доказів порушення її прав.

Як зазначено судом вище, в судове засідання 09.04.2024 судом встановлено, що фактична мета позивачки при подачі зазначеного позову - зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок нарахувань за комунальні послуги.

Суд звертає увагу позивачки, що вона має право встановлювати фактичні обставини у спорі з комунальним підприємством у разі, якщо вважає, що останнім неправомірно здійснено нарахування плати за комунальні послуги.

З огляду на викладене, обраний ОСОБА_1 у даній справі спосіб захисту не може вважатись належним та ефективним, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову.

Суд також враховує, що визначення предмета та підстав позову є правом позивача, у той час як встановлення його обґрунтованості - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, і саме у такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом. Отже, обрання позивачем способу захисту, який не відповідає ні змісту правовідносин, не здатний відновити порушені права з огляду на відсутність механізму виконання такого рішення, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08.11.2022 у справі № 917/304/21, від 19.01.2022 у справі № 910/6899/21.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників у справі про банкрутство), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виконуючи імперативні вимоги статті 238 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що через відмову в позову, судові витрати не покладаються на відповідача, а відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, 35, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ).

Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2024 з урахуванням перебування с. Усатого В.О. у відпустці 15.04.2024.

Суддя В.О. Усатий