ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"04" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/999/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловська Ю.М.
секретар судового засідання: Курко Ю.О.
за участю представників сторін:
від Harvest Group SA: Заліпаєв Ю.В.;
від ТОВ ЛОГІСТИЧНИЙ ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ ІП: не з`явився;
від ТОВ ЕКОЗЕРНО: Неділько С.М.;
від ТОВ АГРОНОРДВЕСТ: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Harvest Group SA (RUE DE LAUSANNE 33A/ Morges 1110 / Switzerland /Reg. No. CHE-165.776.974)
про зобов`язання вчинити певні дії
1. Зобов`язати Товариство з обмеженою ЛОГІСТИЧНИЙ ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ ІП та Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО надати Harvest Group SA доступ до товару: соя, врожаю 2020-2021 року, країна походження Україна, загальною вагою 2 331,480mtn., що належить на праві власності Harvest Group SA, який розміщений на терміналі ТОВ ЕКОЗЕРНО Зерновий склад (м. Херсон, Одеська площа, 6);
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ЛОГІСТИЧНИЙ ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ ІП та Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО забезпечити Harvest Group SA можливість здійснення відвантаження та вивіз товару: соя, врожаю 2020- 2021 року, країна походження Україна, загальною вагою 2 331,480mtn., що належить на праві власності Harvest Group SA, який розміщений на терміналі ТОВ ЕКОЗЕРНО Зерновий склад (м. Херсон, Одеська площа, 6);
3. Зобов`язати ТОВ ЕКОЗЕРНО вжити всі необхідні дії для видачі Harvest Group SA товару, зокрема видати нові Складські квитанції на зерно: соя, врожаю 2020-2021 року, країна походження Україна, загальною вагою 2331,480mtn., що належить на праві власності Harvest Group SA, який розміщений у ТОВ ЕКОЗЕРНО Зерновий склад (м. Херсон, Одеська площа, буд. 6) на підставі Договору №04/02092021 від 02.09.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами умов договору №2021/09-02 про надання послуг від 02 вересня 2021 року та договору №04/02092021 про надання послуг від 2 вересня 2021 року, в частині своєчасного надання доступу до товару та здійснення можливості його огляду та відвантаження.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 було відкрито провадження у справі №916/999/23 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.
31.05.2023 до суду надійшла позовна заява третьої особи (вх.№2401/23), яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ про зобов`язання відповідача 1 та відповідача 2, як солідарних боржників, вчинити всі необхідні дії щодо невідкладного надання Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ доступу до зерна: соя, рік збирання урожаю 2020 - 2021, країна походження - Україна, загальною вагою 2053040 кілограмів, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ на праві власності і, місце зберігання якого: площа Одеська, 6, місто Херсон (ТОВ ЕКОЗЕРНО), для перевірки кількості та якості даного зерна, у тому числі з можливістю призначення для цього сюрвеєра.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 було прийнято позов та допущено у справу третю особу із самостійними вимогами на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю ЛОГІСТИЧНИЙ ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ ІП та Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО про зобов`язання вчинити певні дії; підготовче засідання по справі призначено на 12.06.2023.
26.02.2024 до суду від ТОВ АГРОНОРДВЕСТ надійшла заява про відмову від зустрічного позову по справі №916/999/23 (вх. №7576/24).
Ухвалою суду від 27.02.2024 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ (вх. № 7576/24), прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ від позову, закрито провадження у справі №916/999/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛОГІСТИЧНИЙ ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ ІП та Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО про зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку з відмовою позивача від позову, а також судом було повернуто 50 % судового збору, сплаченого заявником при зверненні із позовом.
Рішенням суду від 27.02.2024 було у задоволенні позову Harvest Group SA відмовлено в повному обсязі, а також призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати ТОВ ЕКОЗЕРНО на 11 березня 2024 року.

05.03.2024 до суду від ТОВ ЕКОЗЕРНО надійшло клопотання про долучення доказів понесених судових витрат, ухвалення додаткового судового рішення про їх стягнення (вх. №2-354/24), у якому просить суд, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову Harvest Group SA здійснити розподіл судових витрат та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Harvest Group SA на користь ТОВ «ЕКОЗЕРНО» витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 578 545,96 грн, а також у зв`язку з відмовою ТОВ «АГРОНОРДВЕСТ» від позову здійснити розподіл судових витрат та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «АГРОНОРДВЕСТ» на користь ТОВ «ЕКОЗЕРНО» витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 60 526,68 грн.

11.03.2024 до суду від Harvest Group SA надійшли заперечення на клопотання (вх. №10144/24), у яких позивач просив суд покласти повністю на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОЗЕРНО» судові витрати незалежно від результатів вирішення спору, а у разі, якщо суд дійде висновку про відсутність підстав покладення на ТОВ «ЕКОЗЕРНО» судових витрат - зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з Harvest Group SA на користь ТОВ «ЕКОЗЕРНО» до 5000,00 грн.

У судовому засіданні 11.03.2024 суд ухвалою у протокольній формі оголосив перерву у розгляді клопотання про ухвалення додаткового судового рішення до 21.03.2024.

18.03.2024 до суду від ТОВ «ЕКОЗЕРНО» надійшли заперечення на клопотання Harvest Group SA про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вх. №11407/24)

Судове засідання 21.03.2024, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, про що секретарем судового засідання було створено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 26.03.2024 було розгляд заяви №916/999/23 призначено на 04.04.2024.

04.04.2024 до суду від Harvest Group SA надійшли заперечення на клопотання ТОВ ЕКОЗЕРНО про долучення доказів понесених судових витрат та ухвалення додаткового судового рішення (вх. №13985/24).

У судовому засіданні 04.04.2024 судом було оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення та відкладено складення повного додаткового рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

Розглянувши заяву ((вх.№2-354/24 від 05.03.2024) про ухвалення додаткового судового рішення по справі №916/999/23, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке:

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст.244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі статтею 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заявами по суті спору є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

ТОВ «ЕКОЗЕРНО» у відзиві на позовну заяву Harvest Group SA навело попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який зокрема включав витрати на правничу допомогу, які позивач очікував понести у розмірі 420 000,00 грн. У відзиві ТОВ «ЕКОЗЕРНО», після зміни Harvest Group SA предмета позову, зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «ЕКОЗЕРНО» понесло і очікує понести у зв`язку із розглядом справи в цілому (позов Harvest Group SA та зустрічний позов ТОВ «АГРОНОРДВЕСТ») в суді першої інстанції складає 530 000,00 грн, що складається із витрат на правову допомогу.

Між тим, положеннями п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Згідно ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається судом із матеріалів справи, 19.04.2023 між АДВОКАТСЬКИМ ОБ?ЄДНАННЯМ «ЮРИДИЧНА ФІРМА «ПЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ» (далі - «Юридична фірма») та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО (далі - «Клієнт»), укладено Договір №2822-494 про надання правової допомоги (Договір №2822-494), згідно п. 1 якого Юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги Клієнту у судовій справі №916/999/23 на умовах, визначених цим Договором та «Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (далі - «Умови надання послуг»), які є невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами п. 2.1. Договору №2822-494, до обов`язків юридичної фірми належить захист прав та законних інтересів Клієнта будь-яким адвокатом Юридичної фірми, визначеним Юридичною фірмою.

Відповідно до п. 2.2. Договору №2822-494, до обов`язків юридичної фірми відноситься представництво інтересів та захист Клієнта, надання йому інших видів правової допомоги адвокатами Юридичної фірми в будь-яких державних органах та органах місцевого самоврядування, зокрема, але не обмежуючись цим, в судах всіх рівнів та юрисдикцій, органах Служби безпеки України, прокуратури, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Антимонопольному комітеті України, Державної податкової служби України, Державної митної служби України, лабораторіях, науково-дослідних установах судових експертиз, перед будь-якими юридичними або фізичними особами, в тому числі у кримінальних провадженнях та/або при розгляді справ і при виконанні робіт, пов`язаних з представництвом та/або захистом прав та законних інтересів Клієнта, а також вчинення інших дій, необхідних для представництва та захисту Клієнта, захисту його прав та законних інтересів.

До обов`язків юридичної фірми також належить надання консультацій правового характеру, складання, підписання, подання та отримання клопотань, заяв, запитів, пояснень, позовних заяв, скарг, повідомлень, актів, протоколів, постанов та будь-яких інших документів, замовлення виготовлення експертиз та інших відповідних процесуальних документів, зокрема отримання документів у процесі захисту інтересів Клієнта (2.3. Договору №2822-494).

У розділі 3 Договору №2822-494, сторони погодили обов`язки клієнта, до яких належить: вчасне здійснення розрахунків з Юридичною фірмою відповідно до положень Договору та Умов надання послуг (п. 3.1.), відшкодування юридичній фірмі витрат, пов`язаних з виконанням Договору, у розмірі та порядку визначеному Умовами надання послуг (п. 3.2.), надання Юридичній фірмі інформації та документів в обсязі, необхідному для належного виконання положень Договору (п. 3.3.).

Відповідно до п. 5.1. Договору №2822-494, вартість послуг Юридичної фірми, що надаються відповідно до Договору, визначається згідно з Умовами надання послуг.

Згідно п. 5.2. Договору №2822-494, розрахунки здійснюються в строки та порядку, визначеному Умовами надання послуг.

У п. 7.1. Договору №2822-494 сторони погодили, що усі спори між Сторонами повинні бути врегульовані шляхом переговорів.

За умовами п. 1.2. Договору №2822-494, у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів і досудового врегулювання спорів спірне питання передається на розгляд компетентного суду, який вирішуватиме спір згідно норм чинного законодавства України. У такому ж порядку вирішуватимуться питання, що стосуються тлумачення цього Договору.

Положеннями п. 8.1. Договору №2822-494, з урахуванням положень Додаткової угоди №1 від 29.12.2023 передбачено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними Представниками Сторін та діє до 31 грудня 2024 року.

УМОВИ НАДАННЯ ЮРИДИЧНИХ ПОСЛУГ ЮРИДИЧНОЮ ФІРМОЮ "ІЛЛЯШЕВ ТА ПАРТНЕРИ" (діють з 01.03.2011 року) (Умови), складені відповідно до правил АСОЦІАЦІЇ ЮРИДИЧНИХ ФІРМ УКРАЇНИ та визначають засади співробітництва між Юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери", та клієнтом, та становить невід`ємну частину Договору, укладеного між "Ілляшев та партнери" з одного боку, та Клієнтом, з іншого боку.

Положеннями розділу 2 Умов передбачено, що послуги, що надаються ЮФ "Ілляшев та Партнери" надаватиме Клієнту будь-які послуги, що в загальному розумінні вважаються юридичними. За будь-яких умов ЮФ "Ілляшев та Партнери" негайно після звернення Клієнта якнайшвидше повідомлятиме Клієнта про неможливість надання послуги.

Розділом 4 Умов визначено, що виконавець робіт (один чи декілька) визначається одним з партнерів "Ілляшев та Партнери" негайно після отримання завдання від Клієнта. Клієнт має право висловлювати свої побажання щодо призначення конкретного співробітника ЮФ "Ілляшев та Партнери" особою, що виконуватиме його завдання, надалі - "Виконавець". Разом з тим, Клієнт беззастережно визнає за партнерами "Ілляшев та Партнери" право самим визначати Виконавця в залежності від сутності та складності завдання з метою виконання його найбільш якісно, так само як і змінювати Виконавця протягом виконання завдання, але виключно у випадку необхідності.

У п. 5.1. Умов передбачено, що вартість послуг ЮФ "Ілляшев та Партнери" , якщо інше не обумовлено з Клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки, встановленої "Ілляшев Партнери" для Виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання Клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна.

Вартість послуг за час, витрачений Виконавцем на поїздки у справах Клієнта, перебування в робочий час у справах Клієнта в іншому місті, протягом якого завдання Клієнта не виконувалось з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 8.00 до 22.00 незалежно від того, чи є такий день робочим) розраховується, виходячи з 50% почасової ставки, встановленої для Виконавця (п. 5.2. Умов).

Згідно п. 5.3. Умов, очікування в будь-якому місці за межами офісу "Ілляшев та Партнери" враховується як виконання завдання.

Відповідно до п. 5.4. Умов, у випадку одночасного виконання завдання кількома виконавцями (спільна участь у судових засіданнях, зустрічах з Клієнтом, внутрішньоофісні наради тощо) вартість послуг розраховується окремо для кожного Виконавця, виходячи з почасової ставки, встановленої ЮФ "Ілляшев та Партнери" для кожного Виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання Клієнта.

Розділом 6 Умов передбачено, що ЮФ "Ілляшев та Партнери" встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару "Ілляшев та Партнери". Зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами ЮФ "Ілляшев та Партнери" на свій власний розсуд. Клієнт має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами почасових ставок спеціалістів ЮФ "Ілляшев та Партнери" та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх спеціалістів ЮФ "Ілляшев та Партнери" становить від 120 ЄВРО до 360 ЕВРО.

Відповідно до п. 8.1.Умов, ЮФ "Ілляшев та Партнери", як правило, виставляє рахунки щомісячно.

Згідно п. 8.2. Умов, рахунок містить дату, номер, платіжні реквізити ЮФ "Ілляшев та Партнери", найменування Клієнта, вартість послуг за період або суму авансового платежу, розмір податку на додану вартість, якщо такий застосовується, загальну суму, що підлягає сплаті. Разом з рахунком може надаватися деталізація, яка як правило, містить номер та дату рахунку, до якого вона додається, період, за який виставляється рахунок, вид виконаних робіт з зазначенням дати виконання, Виконавця, витраченого часу (у випадку розрахунку гонорару в залежності від витраченого часу), розміру премії, загальної вартості послуг за період, найменування витрат, їх розмір, загальний розмір витрат за період. При цьому така деталізація не є бухгалтерським документом, повинна зберігатись в суворій таємниці та не може бути надана третім особам за будь-яких умов.

Положеннями п. 8.3. Умов передбачено, що якщо інше не узгоджено, рахунки сплачуються Клієнтом протягом 10 днів з дати отримання рахунку.

Рахунки сплачуються шляхом перерахування коштів на банківський рахунок ЮФ "Ілляшев та Партнери". Всі витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, несе Клієнт (п 8.4. Умов).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу заявник надав суду такі докази:

1. Копії рахунків: рахунок №40175 від 31.07.2023 на суму 338 958,42 грн із доданою деталізацією, рахунок №41105 від 01.11.2023 на суму 196 495,21 грн із доданою деталізацією, рахунок №41372 від 05.01.2024 на суму 12 749,95 грн із доданою деталізацією, рахунок №41799 від 19.02.2024 на суму 18 217,34 грн із доданою деталізацією, рахунок №41884 від 28.02.2024 на суму 72 651,72 грн із доданою деталізацією;

2. Копії актів: Акту №480 виконаних робіт (наданих послуг) від 31.07.2023 на суму 338 958,42 грн, Акту №648-1 виконаних робіт (наданих послуг) від 01.11.2023 на суму 196 495,21 грн, Акту №2 виконаних робіт (наданих послуг) від 05.01.2024 на суму 12 749,95 грн, Акту №72 виконаних робіт (наданих послуг) від 19.02.2024 на суму 18 217,34 грн, Акту №85 виконаних робіт (наданих послуг) від 28.02.2024 на суму 72 651,72 грн;

3. Копії платіжних інструкцій: №1 від 22.02.2024 на суму 49 700,00 грн, №2 від 29.02.2024 на суму 100 000,00 грн, № 3 від 01.03.2024 на суму 489 372,64 грн;

4. Копії поштових квитанцій: №1117915 від 04.03.2024 на суму 121,40 грн, №1117919 від 04.03.2024 на суму 121,40 грн, №1117921 від 04.03.2024 на суму 121,40 грн;

5. Копії наказів про прийняття на роботу: №17-пр від 16.09.2018 про прийняття Неділько С.М., №9-пр від 16.09.2021 про прийняття ОСОБА_1 , №03-пр від 09.06.2023 про прийняття Киреєвої Н.С.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ч.1-3 ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої ст.27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу: як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду згідно додаткової постанови від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Тобто критерії, визначені ч.4 ст.126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами, за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 27.07.2021 у справі №920/26/21.

У постанові від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява19336/04).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката за розгляд даної справи має бути зменшений.

Як вказано в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При цьому, беручи до уваги всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі, враховуючи заперечення Harvest Group SA щодо заяви про винесення додаткового рішення, те, що ухвалою суду від 27.02.2024 було закрито провадження у справі №916/999/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛОГІСТИЧНИЙ ЗЕРНОВИЙ ТЕРМІНАЛ ІП та Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО про зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку з відмовою позивача від позову, враховуючи ступінь складності цієї справи, та те, що для представництва інтересів ТОВ ЕКОЗЕРНО, було залучено трьох адвокатів (тариф надання послуг яких становив від 120 Євро/год до 150 Євро/год), які здійснювали, зокрема, необґрунтовані внутрішньоофісні наради чи наради телефоном між собою, окремо (різними адвокатами) здійснювалися дублюючі функції з аналізу практики Верховного Суду, здійснювалась надлишкове декількоетапна підготовка проєктів заяв по суті справи та інших клопотань, під час розгляду справи у суді, суд, з огляду на принципи пропорційності та розумності, вважає таким, що відповідатиме обставинам цієї справи задоволення заяви ТОВ ЕКОЗЕРНО про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, зокрема, стягнення з Harvest Group SA на користь ТОВ ЕКОЗЕРНО витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 200 000,00 грн, а також стягнення з ТОВ АГРОНОРДВЕСТ на користь ТОВ ЕКОЗЕРНО витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 60 526,68 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240, 241, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО (вх.№2-354/24 від 05.03.2024) про ухвалення додаткового судового рішення по справі №916/999/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Harvest Group SA (RUE DE LAUSANNE 33A/ Morges 1110 / Switzerland /Reg. No. CHE-165.776.974) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО (73000, Херсонська обл., місто Херсон, Одеська площа, буд. 6; ) витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 200 000/двісті тисяч/грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОНОРДВЕСТ (41600, Сумська обл., Конотопський р-н, м. Конотоп, вул. Деняка Віктора, буд. 05; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОЗЕРНО (73000, Херсонська обл., місто Херсон, Одеська площа, буд. 6; ) витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 60 526/шістдесят тисяч п`ятсот двадцять шість/грн 68 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 15 квітня 2024 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська