ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. Справа№ 910/13650/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко А.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2024

у справі №910/13650/23 (суддя Г.П. Бондаренко - Легких)

за позовом Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд»

про стягнення 36 936,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (далі, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» (далі, відповідач) про стягнення 36 936,95 грн суми завищених витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 19.05.2023 по 10.08.2023 Державною аудиторською службою України проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності заявника за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, за якою встановлено, що ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» за Договором підряду №06-22 від 30.06.2022, укладеним між заявником та ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд», завищило обсяг виконаних робіт на загальну суму 36 936, 95 грн, з приводу чого складений відповідний акт.

У зв`язку з викладеним заявник просить стягнути з ТОВ «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» 36 936, 95 грн на підставі статей 526, 837, 843, 875 Цивільного кодексу України, статей 173, 193 Господарського кодексу України, пункту 5.4.9. Договору підряду №06-22 від 30.06.2022.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 у справі №910/13650/23 у задоволенні позову Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд» про стягнення 36 936,95 грн відмовлено. Судові витрати по сплаті судового збору покладено на позивача. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн покладено на відповідача.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем були якісно та в повному обсязі виконані роботи за Договором підряду №06-22 від 30.06.2022, позивач, у свою чергу, прийняв без зауважень результати робіт, у зв`язку з чим сторони у відповідності до пункту 6.1. Договору підписали відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт (акт №2 за серпень 2022 року та акт №3 за вересень 2022 року) на загальну суму 2 306 463,54 грн. Позивач на виконання умов Договору здійснив оплату відповідачу за виконані роботи в загальному розмірі 2 306 463,54 грн, що підтверджується платіжним дорученням №19 від 02.08.2022 (2 113 971,93 грн), платіжним дорученням №23 від 01.09.2022 (59 372,35 грн), платіжним дорученням №30 від 29.09.2022 (17 796,08 грн), платіжним дорученням №78 від 27.12.2022 (115 323,18 грн).

Місцевий господарський суд зазначив, що акт Державної аудиторської служби України №000800-21/8 від 10.08.2023, складений за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, на який посилається позивач, лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась (в даному випадку позивача у справі). Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти (частково або повністю) договірні правовідносини сторін, зобов`язання, що визначені договорами та підтверджені відповідними первинними документами. Крім того, акт аудиту не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади. Пункт 5.4.9. пункту 5.4. Договору, із посиланням на який позивач обґрунтовує позовні вимоги, містить умову щодо відшкодування замовнику вартості робіт, стосовно яких неправильно застосовані розцінки, у строк, визначений замовником. У той же час, матеріали справи не містять жодних звернень позивача до відповідача щодо відшкодування вартості завищених витрат за виконані роботи.

Враховуючи надані сторонами докази та обставини справи суд дійшов висновку, що позивач не доводить поданими доказами протиправну поведінку відповідача у вигляді порушення договірного зобов`язання, яке спричинило матеріальні збитки позивачу у розмірі 36 936,95 грн, а тому суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою та поведінкою відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 19.01.2024 через систему «Електронний суд» Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 у справі №910/13650/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд при прийнятті рішення невірно застосував норми матеріального права.

Позивач звернувся до суду для захисту порушених прав шляхом стягнення суми завищених витрат на виконання підрядних робіт у розмірі 36 936,95 грн, розмір яких визначено за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності заявника за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, проведеної Державною аудиторською службою України, на підставі якої складено акт № 000800-21/8 від 10.08.2023.

Підставою пред`явлення позову стало те, що сторонами у пункті 5.4.9. Договору підряду узгоджено, що у разі виявлення державними контролюючими органами обсягів робіт, які не виконані (неякісно виконані), але включені в акти виконаних робіт, та/або неправильно застосованих розцінок, підрядник знімає з виконання такі роботи та відшкодовує замовнику їх вартість.

Погоджена у названому пункті умова Договору спростовує мотиви Господарського суду міста Києва, який вказав, що виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного Договору, оскільки сторони безпосередньо в тексті Договору погодили протилежне.

Сторонами, при цьому, не визначено обов`язкового скерування звернень до іншої сторони з цих підстав.

Враховуючи обставини справи, беручи до уваги акт Державної аудиторської служби України №000800-21/8 від 10.08.2023 та направлену ним вимогу щодо усунення порушень №000800-14/9596-2023 від 24.08.2023, відповідачем завищено вартість витрат по договору на загальну суму 36 936,95 грн, що є підставою для застосування наслідків, передбачених пунктом 5.4.9. Договору.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

27.02.2023 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві відповідач наголосив на тому, що укладаючи Договір підряду сторони дійшли згоди щодо всіх істотних його умов, в тому числі і розміру договірної ціни та підписали проектно-кошторисну документацію. Сам же по собі акт контролюючого органу, а також виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між позивачем та відповідачем договору та не змінюють їх. Пунктом 4.3. Договору чітко врегульоване питання контролю замовником виконання робіт підрядником та відповідності їх вартості договірній ціні. Окрім того, статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, зокрема, перевіряти хід і якість роботи.

Зі сторони позивача акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт та витрат за формою КБ-3 підписані представниками замовника та підрядника без жодних заперечень та скріплені печатками.

Щодо пункту 5.4.9. Договору, на який посилається позивач, то відповідач вказує, що сторони у Договорі узгодили динамічну договірну ціну на виконання підрядних робіт та підписали відповідну кошторисну документацію. З огляду на предмет спору у цій справі для застосування пункту 5.4.9. Договору Державна аудиторська служба України мала встановити, що загальна сума, яка зазначена в актах КБ-2в та КБ-3, перевищує договірну ціну, зазначену у відповідній кошторисній документації. Аналогічних висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 07.12.2021 у справі №922/3816/19.

У відзиві відповідачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, а саме 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, докази понесення яких будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024 апеляційну скаргу Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 у справі №910/13650/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13650/23; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 у справі №910/13650/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

05.02.2024 матеріали справи №910/13650/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 у справі №910/13650/23, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), враховуючи, що предметом розгляду у справі №910/13650/23 є вимоги про стягнення 36 936,95 грн, а отже дана справа відноситься до малозначних у розумінні Господарського процесуального кодексу України, встановлено учасникам справи строки на подання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань.

Враховуючи наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 строків на подання учасниками справи документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

30.06.2022 між Головним центром капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України (з 09.06.2023 Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України), як замовником (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «Новобуд», як підрядником (відповідач) укладено Договір підряду №06-22 (далі - Договір), предметом якого є додаткові роботи (у розумінні п.5 ч.3 ст.40 Закону України «Про публічні закупівлі»), визначені у Договірній ціні (додаток 1) (далі - Роботи) по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень та обладнання головного лікувального корпусу (інв. 101310002) Головного військово-медичного клінічного центру, ІІ черга - капітальний ремонт операційного блоку № 2 відділення клініки хірургії (далі - Об`єкт), код ДК 021:20-7 капітальний ремонт та реставрація, що знаходиться за адресою: вул. Ягідна, 58, м. Київ (пункт 1.1. Договору).

Згідно пункту 1.2. Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується, згідно із затвердженою проєктно-кошторисною документацією та умовами цього Договору, власними/залученими (у разі попереднього письмового узгодження з Замовником) силами, за допомогою власних/залучених технічних засобів, із використанням власних/залучених матеріальних ресурсів (коштів), з високою якістю (відповідно до вимог законодавства України, ДСТУ, ДБН, Настанов, технічних умов та Договору) виконати Роботи по Об`єкту і за участі Замовника передати Об`єкт у встановлений Замовником термін експлуатуючій організації. Підрядник зобов`язаний виконати роботи, у строк визначений Договором.

Відповідно до пункту 2.1. Договору роботи, які є предметом цього Договору, повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього Договору до 31.07.2022 року, відповідно до Графіку виконання робіт (додаток 2). Об`єкт повинен бути переданий експлуатуючій організації не пізніше 20.08.2022 року.

У силу пункту 2.2. Договору строки виконання робіт можуть бути змінені за рішенням замовника з внесенням (за необхідністю) відповідних змін у Договір шляхом укладання відповідної додаткової угоди, у разі: виникнення обставин непереборної сили; затримки фінансування замовника; виникнення інших (обґрунтованих та документально підтверджених) обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 26.09.2022 до Договору сторони виклали пункт 2.1. Договору в наступній редакції: «Роботи які є предметом цього Договору повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього Договору до 20.09.2022 року, відповідно до Графіку виконання робіт (додаток 2). Об`єкт повинен бути переданий експлуатуючій організації не пізніше 30.09.2022 року».

Згідно пунктів 2.3., 2.4. Договору дата передачі об`єкта експлуатуючій організації є датою закінчення виконання робіт підрядником. Роботи мають бути виконані підрядником в строки визначені Договором, якісно та відповідати вимогам законодавства України, ДСТУ, ДБН, Настановам, технічним умовам проєктно-кошторисній документації та Договору.

У відповідності до пункту 3.1. Договору договірна ціна робіт по об`єкту є динамічною і становить 2 588 865,64 грн, в тому числі ПДВ 20% - 431 477,61 грн.

Відповідно до пункту 3.4. Договору уточнення договірної ціни має бути обґрунтованим та оформлюється сторонами шляхом укладання додаткової угоди до Договору, яка стає його невід`ємною частиною.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 26.09.2022 до Договору сторони виклали пункт 3.2. Договору в наступній редакції: «Договірна ціна робіт по об`єкту є динамічною і становить 2 306 463,54 грн, в тому числі ПДВ 20% - 384 410, 59 грн».

Пунктом 4.8. Договору сторони узгодили, що Договір вважається виконаним, якщо підрядник виконав всі передбачені Договором роботи у строк, визначений Графіком виконання робіт (додаток 2) та якщо замовником встановлено, що такі роботи повністю відповідають вимогам чинного законодавства України, ДСТУ, ДБН, Настановам, технічним умовам та Договору.

Згідно підпункту 5.2.3. пункту 5.2. Договору замовник зобов`язаний сплатити підряднику за якісно (відповідно до вимог законодавства, ДСТУ, ДБН, Настанов, технічних умов та Договору) та в строк виконані роботи, встановлену Договірною ціною (додаток 1) вартість таких робіт (в порядку встановленому Договором). А підрядник в силу підпункту 5.3.3. Договору має право одержувати оплату за якісно (відповідно до вимог законодавства, ДСТУ, ДБН, Настанов, технічних умов та Договору) та в строк виконані обсяги робіт у розмірах та в строки, передбачені цим Договором.

Згідно пункту 6.1. Договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом приймання виконаних робіт (за формою № КБ-2в), підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками сторін.

Підрядник складає акт приймання виконаних робіт (за формою № КБ-2в) на підставі виконавчої документації, готує довідку про вартість виконаних робіт та витрати (за формою № КБ-3) та підтверджуючу документацію, та надає їх замовнику щомісяця до 25 числа звітного місяця, в трьох примірниках, а також на електронних носіях та в електронному вигляді (скановані) на електронну адресу замовника (пункт 6.2. Договору).

Відповідно до пункту 3.5. Договору розрахунки за якісно (відповідно до вимог законодавства України, ДСТУ, ДБН, Настанов, технічних умов та Договору) виконані роботи здійснюється на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (за формою КБ-3) відповідно до Настанови з визначенням вартості будівництва, протягом 30 робочих днів з дати підписання сторонами форми КБ-3.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України (пункт 7.1. Договору).

Розділом 15 Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (крім випадків передбачених законодавством). Строк дії Договору може коригуються шляхом укладення додаткової угоди (пункт 16.1. Договору). На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними цього Договору, не поширюються умови цього Договору (пункт 16.2. Договору). Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення (пункт 16.3. Договору).

Відповідач у відповідності до умов Договору якісно і в строк виконав обсяг робіт, позивач, у свою чергу, прийняв без зауважень результати робіт, у зв`язку з чим сторони у відповідності до пункту 6.1. Договору підписали відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт (акт №2 за серпень 2022 року та акт №3 за вересень 2022 року).

Позивач на виконання умов Договору здійснив оплату відповідачу за виконані роботи в загальному розмірі 2 306 463,54 грн, що підтверджується платіжним дорученням №19 від 02.08.2022 (2 113 971,93 грн), платіжним дорученням №23 від 01.09.2022 (59 372,35 грн), платіжним дорученням №30 від 29.09.2022 (17 796,08 грн), платіжним дорученням №78 від 27.12.2022 (115 323,18 грн).

У період з 19.05.2023 по 10.08.2023 Державною аудиторською службою України (надалі - ДАС України) проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного центру капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України, на підставі якої складено акт №000800-21/8 від 10.08.2023, відповідно до якого за результатами перевірки акта №2 за серпень 2022 року та акта №3 за вересень 2022 року ДАС України дійшла до висновку, що відповідачем завищено вартість та обсяг робіт в актах приймання виконання будівельних робіт до Договору №06-22 від 30.06.2022 на загальну суму 36 936, 95 грн.

Відповідно до підпункту 5.4.9. пункту 5.4. Договору у разі виявлення замовником (в т.ч. із залученням третіх осіб) або державними контролюючими органами обсягів робіт, які не виконані (неякісно виконані), але включені в акти виконаних робіт, та/або неправильно застосованих розцінок. Підрядник знімає з виконання такі роботи та відшкодовує замовнику їх вартості, а також (в т.ч. у разі виявлення недоліків (дефектів) під час виконання робіт) безоплатно виправляє виявлені недоліки (дефекти) у строк, визначений замовником та сплачує штрафні санкції передбачені цим Договором та чинним законодавством України.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму завищеної вартості робіт у загальному розмірі 36 936, 95 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Як підтверджено матеріалами справи, 30.06.2022 між сторонами укладено Договір підряду №06-22, предметом якого є додаткові роботи, визначені у договірній ціні по об`єкту: «Капітальний ремонт приміщень та обладнання головного лікувального корпусу (інв. 101310002) Головного військово-медичного клінічного центру, ІІ черга - капітальний ремонт операційного блоку № 2 відділення клініки хірургії (далі - Об`єкт), код ДК 021:20-7 капітальний ремонт та реставрація, що знаходиться за адресою: вул. Ягідна, 58, м. Київ.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно частин 1-3 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Отже, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника.

За змістом частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи, сторонами у відповідності до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України та умов Договору були підписані та скріплені печатками підприємств акти приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в за серпень - вересень 2022 року (у тому числі акт №2 за серпень 2022 року та №3 за вересень 2022 року), згідно яких виконано роботи на загальну суму 2 306 463,54 грн.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що вказані вище роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт позивачем було прийнято без жодних зауважень щодо їх якості, кількості, ціни.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Частинами 2, 3 статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У силу частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 3.1. Договору, сторони погодили, що договірна ціна робіт по об`єкту є динамічною і становить 2 588 865, 64 грн, в тому числі ПДВ 20% - 431 477, 61 грн. Згодом, Додатковою угодою від 26.09.2022 до Договору, сторони змінили ціну робіт на 2 306 463, 54 грн, в тому числі ПДВ 20% - 384 410, 59 грн., тобто в сторону зменшення ціни договору.

Згідно частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно пункту 3.5. Договору розрахунки за якісно (відповідно до вимог законодавства України, ДСТУ, ДБН, Настанов, технічних умов та Договору) виконані роботи здійснюється на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (за формою КБ-3) відповідно до Настанови з визначенням вартості будівництва, протягом 30 робочих днів з дати підписання сторонами форми КБ-3.

Так, позивачем повністю виконано свої зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт за Договором в сумі 2 306 463,54 грн, що підтверджується платіжним дорученням №19 від 02.08.2022 (2 113 971,93 грн), платіжним дорученням №23 від 01.09.2022 (59 372,35 грн), платіжним дорученням №30 від 29.09.2022 (17 796,08 грн), платіжним дорученням №78 від 27.12.2022 (115 323,18 грн).

З огляду на викладене, підписані та скріплені печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень акти приймання виконаних будівельних робіт та їх оплата свідчать про те, що позивач погодився з виконаними відповідачем роботами та оплатив їх вартість в повному обсязі у відповідності до умов Договору підряду.

Отже, сторони, укладаючи Договір за власним волевиявленням дійшли до згоди щодо всіх істотних умов Договору; вартість робіт була встановлена за взаємною згодою сторін, відображена в Договорі з зазначенням, що ціна є динамічною, з огляду на що в подальшому сторони дійшли згоди зменшити договірну ціну; Договір був виконаний обома сторонами, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних робіт та платіжні доручення; при прийнятті робіт за Договором позивачем не було заявлено ні про порушення обсягу виконаних робіт, ні про недоліки виконаних робіт, ні про неналежну якість чи порушення строків виконання.

При цьому колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами пункту 77 Загальних умов укладення та виконання договорів в капітальному будівництві, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 №668, передбачено, що з метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам замовник забезпечує здійснення технічного нагляду за будівництвом у порядку, встановленому законодавством.

Згідно пункту 4.3. Договору контроль здійснюється представниками замовника під час технічного нагляду за об`єктом, прийняття виконаних робіт, контрольних обмірів, а також перевірки форм КБ-2в та КБ-3. Для здійснення перевірки замовник має право вимагати належним чином завірені копії документів підрядника, пов`язаних з придбанням матеріалів/робіт та виконанням робіт.

Замовник зобов`язаний повідомляти підрядника про виявлені недоліки (дефекти) та порушення в роботах (на поштову та/або електронну адресу) (пункт 5.2.4. Договору).

Тобто фактично позивач як і безпосередньо перед прийняттям робіт, так і в ході виконання робіт мав змогу виявити всі наявні недоліки та дефекти роботи, якщо такі дійсно існували.

Однак, у ході виконання договору підряду позивач не заявляв про будь-які недоліки у роботах, докази протилежного у матеріалах справи відсутні, натомість, акти приймання виконаних будівельних робіт підписані без заперечень та зауважень зі сторони позивача й оплачені.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що, як стверджує позивач, відповідачем завищено вартість та обсяг робіт в актах приймання виконання будівельних робіт №2 за серпень 2022 року та №3 за вересень 2022 року по Договору №06-22 від 30.06.2022, що в свою чергу завдало позивачу збитків на загальну суму 36 936,95 грн та обставини чого підтверджує акт №000800-21/8 від 10.08.2023 ДАС України.

Також позивач посилається на підпункт 5.4.9. пункту 5.4. Договору, в якому сказано, що у разі виявлення замовником (в т.ч. із залученням третіх осіб) або державними контролюючими органами обсягів робіт, які не виконані (неякісно виконані), але включені в акти виконаних робіт, та/або неправильно застосованих розцінок. Підрядник знімає з виконання такі роботи та відшкодовує замовнику їх вартість, а також (в т.ч. у разі виявлення недоліків (дефектів) під час виконання робіт) безоплатно виправляє виявлені недоліки (дефекти) у строк, визначений замовником та сплачує штрафні санкції, передбачені цим Договором та чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги акт ДАС України №000800-21/8 від 10.08.2023 як доказ на підтвердження факту понесення позивачем збитків у сумі 36 936,95 грн з огляду на наступне.

Із матеріалів справи суд встановив, що Державною аудиторською службою України відповідно до пункту 8.6. Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ квартал 2023 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України за період з 01.01.2022 по 31.12.2022.

За результатами ревізії складено акт №000800-21/8 від 10.08.2023, яким встановлено, зокрема, таке:

- під час перевірки актів №2 за серпень 2022 року та №3 за вересень 2022 року встановлено, що підрядником вартість робіт із виготовлення металоконструкцій каркаса навісу визначена за кошторисною нормою Е9-72-1 «Виготовлення гратчастих конструкцій [стояки, опори, ферми та ін.]» із врахуванням витрат труда робітників-будівельників в кількості 73, 21 люд-годин, замість нормативних 64, 24 люд-години, що є порушенням ТОВ «БІК «Новобуд» вимог пункту 6.1.2 ДСТУ-НБД.1.1-2:2013 і призвело до завищених витрат в сумі 1 820, 24 грн, видатки на оплату яких ГЦКБР проведено у повному обсязі у 2022 році за КПКВ 1002030, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на цю суму.

- під час перевірки встановлено, що до акта № 3 за вересень 2022 року підрядником враховано підйомні машини в кількості 26, 843856 маш-год (вишку в кількості 26, 462976 маш-год та кран в кількості 0, 38088 маш-год). При цьому, загальна нормативна кількість підйомних машин для виконання комплексу робіт за актом № 3 складає 2, 5717 маш-год. Таким чином, врахування в акті № 3 підйомних машин в кількості 26, 843856 маш-год, замістьнормативних 2, 5717 маш-год є порушенням ТОВ «БІК «Новобуд» вимог пункту 1 статті 875 Цивільного кодексу України та завищення витрат у сумі 35 116, 71 грн, видатки на оплату яких ГЦКБР проведено у повному обсязі у 2022 році за КПКВ 1002030, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на цю суму.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Пунктами 12, 13 частини 1 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Окрім того, органу державного фінансового контролю надається право порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях (пункт 15 частини 1 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, інспектування (ревізії).

У відповідності до підпункту 23 пункту 6 Положення Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Отже орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

У пунктах 57, 58, 59 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №917/1064/17 викладено такий правовий висновок: «акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії, у даному випадку, фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт».

Згідно пункту 50 Порядку проведення інспектування державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 550 від 20.04.2006, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Таким чином, як вірно наголосив суд першої інстанції, результати перевірки Державної аудиторської служби України можуть бути підставою для вжиття органом державного фінансового контролю в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях у встановленому чинним законодавством порядку, саме позивача у справі, а не для встановлення певного зобов`язання в межах господарсько-договірних відносин.

Тобто, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, що узгоджується з позицією, наведеною у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/12793/17.

Таким чином, посилання позивача на акт ДАС України №000800-21/8 від 10.08.2023 як на підставу для задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки виявлені порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Акт Державної аудиторської служби України №000800-21/8 від 10.08.2023, складений за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась (в даному випадку позивача у справі). Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти (частково або повністю) договірні правовідносини сторін, зобов`язання, що визначені договорами та підтверджені відповідними первинними документами.

Вимога про усунення порушень вих.№000800-14/9596-2023 від 24.08.2023, на яку посилається скаржник, адресована саме позивачу, тобто замовнику виконання робіт за Договором підряду.

Крім того, акт аудиту не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Також суд звертає увагу, що Державна аудиторська служба в акті №000800-21/8 від 10.08.2023 посилається на ДСТУ-НБД.1.1-2:2013, які, в свою чергу, втратили чинність 01.11.2021 на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України №281 від 01.11.2021, у той час коли Договір підряду №06-22 був укладений між сторонами 30.06.2022.

Таким чином, враховуючи належне та повне виконання відповідачем договірних зобов`язань, що об`єктивно підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт та імперативність положень частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України, посилання позивача на результати ревізії, як на підставу для стягнення збитків за порушення умов договору є необґрунтованими.

Щодо пункту 5.4.9. Договору, на який посилається скаржник, колегія суддів зазначає таке.

Як уже зазначалося, за змістом пункту 5.4.9. Договору у разі виявлення замовником (в т.ч. із залученням третіх осіб) або державними контролюючими органами обсягів робіт, які не виконані (неякісно виконані), але включені в акти виконаних робіт, та/або неправильно застосованих розцінок підрядник знімає з виконання такі роботи та відшкодовує замовнику їх вартості, а також (в т.ч. у разі виявлення недоліків (дефектів) під час виконання робіт) безоплатно виправляє виявлені недоліки (дефекти) у строк, визначений замовником, та сплачує штрафні санкції, передбачені цим Договором та чинним законодавством України.

Сторони у Договорі узгодили динамічну договірну ціну на виконання підрядних робіт та підписали відповідну кошторисну документацію. З огляду на предмет спору у цій справі, для застосування пункту 5.4.9. Договору підряду у зв?язку із завищенням вартості виконаних робіт, про яке вказано в акті Державної аудиторської служби України №000800-21/8 від 10.08.2023, Державна аудиторська служба України мала встановити, що загальна сума, яка зазначена в актах приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в. КБ-3) як результат виконання робіт за Договором підряду перевищує договірну ціну, зазначену у відповідній кошторисній документації. Однак зі сторони позивача жодних доказів, які б підтверджували перевищення підрядником договірної ціни до суду не надано.

Отже, зазначене ДАС України в акті завищення відповідачем вартості виконаних робіт за Договором на загальну суму 36 936,95 грн не стосується завищення вартості робіт у порівнянні з установленою Договором вартістю робіт.

Така позиція узгоджується із викладеною Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 07.12.2021 у справі №922/3816/19, де суд вказав, що «саме за встановлення завищеної вартості робіт, яка відмінна від погодженої сторонами договору і яку визначено самим замовником як найкращу пропозицію за результатами оцінки тендерних пропозицій, можливо стверджувати про порушення зобов?язання у розумінні статті 610 ЦК України та його неналежне виконання всупереч вимогам статті 526 ЦК України.»

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу частини 1 статті 225 Господарського кодексу України, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Втім, у даній справі позивач не довів факт завищення відповідачем вартості робіт за Договором підряду належними та допустимими доказами, а також порушення відповідачем зобов`язань за вказаним договором та наявності причинного зв`язку між діями відповідача і заявленою позивачем до стягнення сумою.

При цьому кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату за виконані роботи за Договором, а тому такі кошти набуто за наявності правової підстави - Договору №06-22 від 30.06.2022 і вони не можуть вважатися збитками.

З огляду на надані сторонами докази та обставини справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не доводить поданими доказами протиправну поведінку відповідача у вигляді порушення договірного зобов`язання, яке спричинило матеріальні збитки позивачу у розмірі 36 936, 95 грн, а отже відсутній причинно-наслідковий зв`язок між заподіяною шкодою та поведінкою відповідача й, як наслідок, підстави для задоволення позову в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги позивача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 у справі №910/13650/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 у справі №910/13650/23 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України.

Матеріали справи №910/13650/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.А. Іоннікова

А.І. Тищенко