ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.04.2024 Справа № 914/1428/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєва С.Б., за участю секретаря судового засідання Сосницької А.А. розглянувши подання Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича, м. Львів

про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України

у справі № 914/1428/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Бест Лізинг, м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства Транс-Захід, м. Львів

про стягнення 98 708, 51 грн заборгованості.

за участю приватного виконавця: Маковецького З.В.

Суть спору:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бест Лізинг до Приватного підприємства Транс-Захід про стягнення 98 708, 51 грн заборгованості, з якої: 39 410, 54 грн простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 19 025, 03 грн пені, 19 025, 03 грн процентів річних, 8385,71 грн інфляційних втрат, 12 862, 20 грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна.

10.07.2023 Господарським судом Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б. ухвалено рішення, яким присуджено до стягнення з Приватного підприємства Транс-Захід (79018, м.Львів, вул.Головацького, будинок 23, офіс 13, ідентифікаційний код 32639490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бест Лізинг (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б, ідентифікаційний код 33880354) 39410,54 грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 19025,03 грн. пені, 19025,03 грн. процентів річних, 8385,71 грн. інфляційних втрат, 12862,20 грн. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 2684,00 грн. судового збору.

На виконання рішення суду від 10.07.2023 судом видано наказ від 21.08.2023.

10.04.2024, за вх.№1411/24, до Господарського суду Львівської області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича, згідно якого останній просить: тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 11.07.2017 р., органом - 8037 , дійсний до 11.07.2027, як керівника Приватного підприємства «Транс-Захід», у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, що покладені на нього, як на керівника боржника - юридичної особи за наказом №914/1428/23, виданого 21.08.2023 Господарським судом Львівської області.

Відповідно до ч.4 ст. 337 ГПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Ухвалою суду від 11.04.2024 прийнято подання до розгляду та розгляд подання призначено на 17.04.2024.

В судове засідання 08.05.2023 з`явився приватний виконавець Маковецький З.В., подання підтримав та просив задоволити.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, суд встановив наступне:

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича перебуває виконавче провадження №72750060 з примусового виконання наказу №914/1428/23, виданого 21.08.2023 року Господарським судом Львівської області, про стягнення з Приватного підприємства «Транс-Захід» (79018, м.Львів, вул. Головацького, буд.23, офіс 13, ідентифікаційний код 32639490) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м.Київ, вул. Ярославів Вал, буд.13/2, літера «Б», ідентифікаційний код 33880354) 39 410,54 грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 19 025,03 грн. пені, 19 025,03 грн. процентів річних, 8 385,71 грн. інфляційних втрат, 12 862,20 грн. штрафу за неподання відомостей про стян та місцезнаходження майна, 2 684,00 грн. судового збору.

11.09.2023 року, відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі «Закон»), приватним виконавцем винесено постанову про відкритгя виконавчого провадження. Цією ж постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи і майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У відповідності до вимог ст. 28 Закону постанову про відкриття виконавчого провадження скеровано рекомендованою кореспонденцією, сторонам виконавчого провадження до виконання та до відома, на адресу згідно даних виконавчого документа, у відповідності до списку поштових відправлень №485від 11.09.2023 року.

Згідно зі статтею 28 Закону боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За вказаним виконавчим документом боржником є Приватне підприємство «ТРАНС-ЗАХІД»; ; адреса реєстрації:79018, м.Львів, вул. Головацького, буд.23, оф.13.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Приватного підприємства «ТРАНС-ЗАХІД», є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

11.09.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, у межах суми стягнення, яке скеровано для виконання банкам-учасникам електронного обміну за допомогою кваліфікованого електронного підпису.

Встановлено, що у боржника відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «КРЕДОБАНК» з яких приватним виконавцем стягнуто 20 000,00 грн., які перераховано в порядку, встановленому ст.45 Закону.

Про наявність даних коштів на рахунку боржника ПП «Транс-Захід», керівник боржника юридичної особи приватного виконавця не повідомляв.

Згідно відповіді МВС за боржником не зареєстроване рухоме майно.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстроване нерухоме майно.

В ході виконання приватним виконавцем вжито ряд заходів примусового виконаним, зокрема:

12.10.2023 року керівнику боржника юридичної особи ОСОБА_1 , на адресу місцезнаходження боржника, юридичної особи ПП «Транс-Захід», та на адресу реєстрації керівника юридичної особи боржника, ОСОБА_1 , скеровано виклик із зобов`язанням з`явитися в офіс приватного виконавця 25.10.2023 року.

Скерування даного виклику підтверджується списком поштових відправлень №501 від 13.10.2023 року та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №226 ОСОБА_1 отримав скерований йому виклик, проте на даний виклик не з`явився, жодної інформації та пояснень про виконання рішення суду не надав, запитуваної інформації приватним виконавцем не надано, що свідчить про свідоме ухиляння від його виконання, про що приватним виконавцем складено відповідний акт.

Згідно відповіді ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області від 19.10.2023 року за вих.№4601.11.1-12858/46.1-23 керівник боржника-юридичної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 17.10.2008 р., органом-4601, дійсний до 17.10.2018 та НОМЕР_2 , виданий 11.07.2017 р., органом-8037, дійсний до 11.07.2027.

09.11.2023 року на електронну адресу приватного виконавця Мудрак Р.П. надіслав документи, а саме заяву про надання відпустки від 28.02.2023 року (заява написана на ім`я директора ПП «Транс-Захід» ОСОБА_1 ), наказ №01-03 від 01.03.2023 року про надання відпустки без збереження заробітної плати за підписом директора ПП «Транс-Захід» ОСОБА_1 та наказ №1/03-23 від 01.03.2023 року про зупинення діяльності підприємства за підписом директора ПП «Транс-Захід» Мудрак Р.П.

Скерування ОСОБА_1 даних документів на електронну адресу приватного виконавця Маковецького З.В. підтверджує, що керівнику боржника-юридичної особи, відомо про відкрите виконавче провадження, проте вимог приватного виконавця щодо отримання інформації по юридичній особі боржнику, яке скеровано ОСОБА_1 від 12.10.2023 року, останній свідомо не виконує.

05.12.2023 року приватним виконавцем на адресу місцязнаходження боржника юридичної особи ПП «Транс-Захід», та на адресу реєстрації керівника юридичної особи боржника ОСОБА_1 , повторно скеровано виклик приватного виконавця із зобов`язанням керівника боржника-юридичної особи, ОСОБА_1 з`явитися в офіс приватного виконавця 13.12.2023 року та з аналогічними до виклику приватного виконавця від 12.10.2023 року вимогами.

Скерування повторного виклику приватного виконавця підтверджується списком поштових відправлень №522 від 06.12.2023 року.

ОСОБА_1 на даний виклик не з`явився, жодної інформації та пояснень про виконання рішення суду не надав про що складено відповідний акт приватного виконавця.

21.12.2023 року здійснено вихід за адресою реєстрації керівника боржника-юридичної особи ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_2 , при виході за даною адресою особи не виявлено, двері квартири зачинено. Залишено вимогу із зобов`язанням 27.12.2023 року о 14:00 год. за адресою АДРЕСА_3 , надати фінансові документи щодо діяльності ПП «Транс-Захід», , про що складено акт приватного виконавця, проведення даних виконавчих дій зафіксовано відеозйомкою.

Також здійснено вихід за адресою місцезнаходження боржника юридичної особи ПП «Транс-ЗАХІД», , 79018, а саме м. Львів, вул. Головацького буд. 23, офіс 13, за даною адресою боржник не знаходиться, зі слів охорони про перебування даної організації йому невідомо, фактичне місце знаходження невідоме. У телефонній розмові, за номером телефону - , керівнику ПП «Транс-ЗАХІД» ОСОБА_1 повідомлено про обов`язок 27.12.2023 року о 14:00 год., за адресою АДРЕСА_3 , надати фінансову документацію боржника, попереджено про відповідальність за невиконання даних вимог приватного виконавця, про що складено акт приватного виконавця, проведення даних виконавчих дій зафіксовано відеозйомкою.

На залишену, за адресою реєстрації керівника боржника юридичної особи, АДРЕСА_2 , вимогу приватного виконавця від 21.12.2023 року із зобов`язанням надати фінансову документацію боржника, про що додатково останнього повідомлено у телефонній розмові, ОСОБА_1 не з`явився, причини не повідомив, про що 28.12.2023 року приватним виконавцем складено відповідний акт та скеровано лист у якому повідомлено, що 10.01.2024 року о 14:00 год. за адресою АДРЕСА_3 щодо ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188- 13 КУпАП.

Скерування даного повідомлення на адреси боржника підтверджується списком поштових відправлень № 533 від 28.12.2023 року.

10.01.2024 року керівник боржника юридичної особи ПП «ТРАНС-ЗАХІД», ОСОБА_1 , в офіс приватного виконавця за адресою АДРЕСА_3 не з`явився, про що 11.01.2024 року приватним виконавцем складено відповідний акт.

12.01.2024 року повторно скеровано лист у якому повідомлено, що 24.01.2024 року о 14:00 год. за адресою АДРЕСА_3 щодо ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188- 13 КУпАП.

Скерування даного повідомлення на адреси боржника підтверджується списком поштових відправлень № 540 від 12.01.2024 року.

24.01.2024 року керівник боржника юридичної особи ПП «ТРАНС-ЗАХІД», ОСОБА_1 , в офіс приватного виконавця за адресою АДРЕСА_3 . не з`явився, про що 24.01.2024 року приватним виконавцем складено відповідний акт та протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-13 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Протокол № 1 про адміністративне правопорушення від 24.01.2024 року, складено за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та скеровано на розгляд до Галицького районного суду м. Львова. 06.03.2024 року Галицьким районним судом м. Львова розглянуто справу № 461/883/24 щодо адміністративного правопорушення та постановлено: ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

У відповідності до постанови Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/883/24 від 06.03.2024 року, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Заборгованість по виконавчому провадженні № 72750060 станом на 08.04.2024 р., з урахуванням суми основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, становить 91 934,76 грн.

За результатами повної перевірки майнового стану боржника встановлено: у боржника відсутні кошти, рухоме та нерухоме майно на які можливо звернути стягнення з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа.

Будучи належним чином ознайомленим із вимогами виконавчого документа, керівник боржника - юридичної особи, не вживає жодних заходів щодо виконання вимог рішення суду та ухиляється від його виконання.

Обов`язок виконання вимог виконавчого документа покладається на боржника, який визначений судовим рішенням і виконавчим документом, що видається для примусового виконання рішення.

Саме на ОСОБА_1 , як керівника Приватного підприємства «ТРАС- ЗАХІД», , покладено обов`язок виконання судового рішення, оскільки керівник юридичної особи наділений адміністративно-розпорядними функціями, здійснює управління юридичною особою та її господарською діяльністю.

На сьогодні рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, керівник боржника - юридичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 11.07.2017 р., органом - 8037, дійсний до 11.07.2027, як керівник Приватного підприємства «ТРАНС-ЗАХІД», , порушив вимоги законодавства щодо виконання судового рішення та не виконав покладених на нього обов`язків, а саме: не подав декларацію про доходи та майно боржника; не з`явився на виклик приватного виконавця; не надав пояснень щодо факту невиконання судового рішення; не надав інформацію про майно та кошти, що належать боржнику та на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду.

На думку приватного виконавця, обмеження керівника юридичної особи боржника у праві виїзду за межі України є тією крайньою мірою, яка змусить останнього виконати свої зобов`язання по судовому рішенню, яке фактично не виконується починаючи з моменту його ухвалення.

Отже, ухилення керівника боржника - юридичної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданий 11.07.2017 р., органом - 8037, дійсний до 11.07.2027, як керівника Приватного підприємства «ТРАНС-ЗАХІД», від виконання зобов`язань, покладених на нього вищезгаданим рішеннями суду, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Відтак приватний виконавець просить суд, Тимчасово обмежити громадянина України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданий 11.07.2017 р., органом - 8037, дійсний до 11.07.2027, як керівника Приватного підприємства «ТРАНС-ЗАХІД», у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, що покладені на нього, як на керівника боржника - юридичної особи за наказом № 914/1428/23 виданого 21.08.2023 року Господарським судом Львівської області.

Розглянувши подання суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний, зокрема, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як зазначає Конституційний Суд України, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012). Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України від 05.07.2012 № 15729/07, п.1 ст. 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для законного сподівання на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

Статтею 338 ГПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ст. 337 ГПК України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права па пересування лише у випадках, встановлених законом.Згідно із ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває па території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

У відповідності до ч. ч. 2, 4 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Крім того, слід зазначити, що право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного (приватного) виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

З матеріалів виконавчого провадження, представлених на розгляд суду вбачається, що керівник боржника- Приватного підприємства «ТРАНС-ЗАХІД», ОСОБА_1 , ухиляється від виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону «Про виконавче провадження». Так, останній не подав декларацію про доходи та майно боржника, не з`явився на виклик приватного виконавця, не надав пояснень щодо факту невиконання судового рішення, не надав інформацію про майно та кошти, що належать боржнику та на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду.

Жодних заходів, направлених на виконання рішення суду, керівник боржника не здійснив. Доказів зворотнього суду не надано.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 4 листопада 1950 року, права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

У відповідності до п.8 ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, а під час дії воєнного або надзвичайного стану - на блокпостах чи контрольних постах осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних та уповноважених законом державних органів, у тому числі доручень митних органів щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил.

З огляду на наведене вище, суд зазначає, що доводи приватного виконавця знайшли своє підтвердження під час розгляду подання, відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України та доведено факт ухилення боржника від виконання судових рішень суду. Враховуючи приписи чинного законодавства щодо обов`язковості виконання судових рішень, що узгоджується з положеннями ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, п.19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи (боржника, Приватного підприємства «Транс-Захід») ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа.

Керуючись ст.234, 337, 338 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Подання Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України у справі №914/1428/23 задовольнити.

2. Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 11.07.2017 р., органом - 8037 дійсний до 11.07.2027, як керівника Приватного підприємства «Транс-Захід», у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, що покладені на нього, як на керівника боржника - юридичної особи за наказом №914/1428/23, виданим 21.08.2023 року Господарським судом Львівської області.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя Кітаєва С.Б.