ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2024 р. Справа № 924/126/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Томковій А.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

про стягнення 1 090 015,02 грн., з яких 62 668,55 грн. три відсотки річних, 754 061,73 грн. пені, 273 284,74 грн. інфляційних втрат

Представники сторін:

від позивача: Кисіль Т.В.

від відповідача: Канюка Т.В.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 16.04.2024р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

26.01.2024 товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулось з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про стягнення 1 090 015,02 грн., з яких 62 668,55 грн. три відсотки річних, 754 061,73 грн. пені, 273 284,74 грн. інфляційних втрат, заявлених в зв`язку з несвоєчасною оплатою вартості перевищення замовленої (договірної) потужності на підставі договору транспортування природного газу від 04.02.2020 №.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 29.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.02.2024. Окрім того, зазначеною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 19.02.2024, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 27.02.2024.

13.02.2024 року через підсистему "Електронний суд" від представниці позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні у справі №924/126/24, призначеному на 11:30 год. 27.02.2024 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

19.02.2024 через підсистему "Електронний суд" відповідач подав відзив на позов та клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 99,99%.

Ухвалою суду від 20.02.2024 чергове судове засідання визначено провести в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми ЄСІТС поза межами приміщення суду за участю представниці позивача.

26.02.2024 через підсистему "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив та заперечення проти клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 99,99%.

27.02.2024 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Судом у підготовчому засіданні 27.02.2024 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, встановлення відповідачу строку для подання заперечень на відповідь на відзив до наступного засідання по справі та відкладення підготовчого засідання на 10:00 год. 19.03.2024 з одночасним задоволенням клопотання представниці позивача та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Судом у підготовчому засіданні 19.03.2024 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10:30 год. 16.04.2024 з одночасним задоволенням усного клопотання представниці позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 19.03.2024 повідомлено Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про дату, час та місце судового засідання.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулось з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про стягнення 1 090 015,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідності до укладеного між сторонами договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № відповідачем замовлено потужність відповідно до номінацій та за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача були виявлені обсяги перевищення розміру фактичної використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю у відповідних газових місцях у період з січня 2022 по липень 2023. На виконання п. 8.4 договору позивач направив у інформаційній платформі відповідача: звіти про використання замовленої потужності АТ «Хмельницькгаз» за газові місяці січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-ссрпень 2023 року; рахунки на оплату замовленої (договірної) потужності та перевищення замовленої (договірної) потужності за відповідні газові місяці; акти наданих послуг за газові місяці січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-серпень 2023 року. В подальшому на виконання п. 11.2 договору позивач направив відповідачу акти наданих послуг (замовлена (договірна) потужність та перевищення замовленої (договірної) потужності) за відповідні газові місяці, які останнім підписано без зауважень, однак не оплачено у строки визначені п.п. 2.5, 8.4 договору. Оператор ГТС звертає увагу, що оплату вартості перевищення замовленої (договірної) потужності за газові місяці січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-серпень 2023 року здійснено відповідачем у повному обсязі, але із простроченням шляхом безпосередньої оплати відповідних рахунків та зарахуванням зустрічних однорідних вимог. За вказані місяці позивачем на підставі п.п. 13.1., 13.5. договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.198 Господарського кодексу України нараховано відповідачу три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 62 668,55 грн., пеню в розмірі 754 061,73 грн. та інфляційні втрати у розмірі 273 284,74 грн. Водночас, станом на 17.01.2024 розмір основного боргу АТ «Хмельницькгаз» становить 0,00 грн.

У відзиві на позов відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутні первинні документи, які б свідчили про перетікання природного газу, що належить відповідачу газотранспортною системою позивача. Стверджує, що між сторонами не погоджено розміру (обсягу) замовленої (договірної) потужності, в тому числі на період однієї газової доби, яку позивач зобов`язаний забезпечити для відповідача за договором в разі її замовлення відповідачем, а замовлення підтверджується, в тому числі 100% попередньою оплатою. Крім того, Додатки №1, №2 до Договору сторони не уклали, що свідчить про відсутність погодженого розміру замовленої (договірної) потужності в цілому, а решта положень договору (враховуючи відсутність підписаних між сторонами спору додатків №1, №2) не місять таких його обов`язкових умов, як: точки входу та/або виходу по яким відбулось перевищення потужності; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний, на добу наперед); вид (тип) потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями), що в свою чергу, позбавляє можливість встановити на який саме період був наданий позивачем доступ до потужності, в якому обсязі та в яких точках входу/або виходу, з якими технічними характеристиками цих точок тощо. Жодного документу (паперового, електронного) на підтвердження «заявленої позивачем потужності за договором» до матеріалів справи не додано. Як відсутній і розрахунок перевищення замовленої (договірної) потужності за встановленою формулою, як це передбачено п.п. 8.3.-8.4. договору. Також на думку відповідача, позивачем не наведено застосовувану формулу визначення перевищення замовленої (договірної) потужності, з визначенням всіх її складових з підставленням цифрових значень формули по кожній добі кожного спірного місяця, в тому числі з переведенням одиниць енергії. Водночас, відповідач впродовж спірного періоду не подавав позивачу жодних заявок на розподіл потужності та номінацій, оскільки, послуг транспортування у спірний період не замовляв.

Відповідач звертає увагу на те, що обсяги перевищення замовленої (договірної) потужності позивач обрахував не з фактичного розміру договірної потужності (оскільки така погоджена сторонами не була), а з обсягів добових небалансів, наявність яких позивач підтверджує односторонніми довідками та реєстрами файлів завантажених до інформаційної платформи, які є односторонніми та підписані тільки з боку позивача, а джерело внесення в них інформації не зазначено. Тож, без підтвердження реальності вчинення балансуючих дій Оператором ГТС та наявності щодобових небалансів у спірному періоді, не могло бути і перевищення замовленої (договірної) потужності на обсяги природного газу, які були відсутні на праві власності у замовника послуг транспортування.

У клопотанні про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 99,99% відповідач зазначив про втрату усього майна у зв`язку з його передачею ТОВ "Газорозподільні мережі України", за допомогою якого підприємство здійснювало свою господарську діяльність та могло отримувати прибуток. З огляду на воєнний стан у товариства виникла дебіторська заборгованість, наявна кредиторська заборгованість. Відповідач просить суд врахувати, що АТ "Хмельницькгаз" було підприємством критичної інфраструктури, яке забезпечувало енергетичну незалежність Хмельницької області особливо в період початку опалювального сезону 2022-2023. Враховуючи зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу з 30.09.2023 р., воєнний стан в державі; належність підприємства до критичної інфраструктури і надання ним життєвоважливих послуг енергозабезпечення (послуг розподілу природного газу), а відтак виконання ним особливих завдань перед державою в умовах воєнного стану; необхідність безперебійного функціонування газорозподільної системи, що включає постійну готовність боржника до відновлення пошкоджених виробничих потужностей та інфраструктури у разі руйнувань під час обстрілів регіону, законодавчі обмеження на стягнення заборгованості із споживачів за спожиті послуги під час воєнного стану, що негативно впливає на фінансовий стан боржника; залучення потужностей підприємства на потреби ЗСУ та підтримку економіки боржником, відповідач просить зменшити нараховані штрафні санкції на 99,99%. До клопотання додано копії звіту про фінансовий стан від 30.09.2023, оборотно-сальдових відомостей АТ "Хмельницькгаз" станом на 01.01.2024.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що послуга надання доступу до потужностей та/або послуга транспортування та/або послуга балансування (врегулювання позитивного/негативного небалансів), не є взаємопов`язаними, а відтак надання Оператором ГТС тієї чи іншої послуги безумовно не залежать одна від одної. ТОВ «Оператор ГТС України» звертає увагу, і це не заперечується відповідачем, додатки 1 та 2 до договору сторонами не укладалися. У відповідності до п.п. 2.3, 2.7 договору їх укладення у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби) не передбачено договором. У разі якщо замовник не виявляє бажання отримати право використання гарантованої та/або переривчастої потужності та/або потужності з обмеженнями, то отримує доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед/протягом доби. Непідписання додатків 1, 2 до договору транспортування не свідчить про неукладеність договору транспортування в частині надання послуг з розподілу потужності в розрізі однієї доби. Позивач відзначає, що фактично величина використаних АТ «Хмельницькгаз» обсягів потужності точок входу/виходу була визначена за результатами алокації на підставі інформації та показників, які були надані самим відповідачем. Посилається на п. 8 глави 1 розділу XI Кодексу ГТС, за змістом якого якщо замовник послуг транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу. При цьому слід враховувати, що подання замовником номінацій на невеликий обсяг, або «нульових» номінацій, або неподання їх взагалі не впливає на обсяг природного газу, який фактично відібрано (протранспортовано) з газотранспортної системи до газорозподільної. Позивач наголошує, що Хмельницькгаз протягом газових місяців спірного періоду замовляв потужність шляхом подання номінацій. Однак, обсяги замовленої потужності є значно меншими, аніж фактично використана відповідачем. На підтвердження подання відповідачем номінацій, разом із позовною заявою до суду було надано, серед іншого, такі файли номінацій та реєстри цих файлів, які були завантажені безпосередньо відповідачем до Інформаційної платформи та в яких останній самостійно зазначив відповідні показники у спірний період. Крім того, додані належним чином завірені копії актів наданих послуг як за замовлену (договірну) потужність, так і за перевищення замовленої (договірної) потужності за газові місяці спірного періоду, які підписані представниками обох сторін без зауважень та застережень свідчать про визнання відповідачем факту отримання послуг транспортування газу, в тому числі перевищення замовленої (договірної) потужності за договором та визнання заборгованості. ТОВ «Оператор ГТС України» наголошує, що разом із позовною заявою надано копії актів звірок розрахунків, підписані сторонами без зауважень, що є підтвердження з боку відповідача відповідних господарських операцій. АТ «Хмельницькгаз» у звітах Форми 8в беззаперечно визнано використання обсягів потужності газотранспортної системи у газові місяці спірного періоду.

Позивач стверджує, що порядок визначення вартості перевищення замовленої потужності саме Оператором ГРМ, як замовником, за кожний день газового місяця та відповідну формулу передбачено саме пунктом 8.4 Договору, а не 8.3, на який посилається відповідач у відзиві, у якому не передбачено внесення замовником 100% попередньої оплати послуги доступу до потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи. ТОВ «Оператор ГТС України» звертає увагу, що разом із позовною заявою до суду було надано звіти про використання замовленої потужності АТ «Хмельницькгаз» за газові місяці спірного періоду, в яких наведено розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю. Матеріали справи містять докази направлення відповідачу разом зі звітами про використання замовленої потужності АТ «Хмельницькгаз» за газові місяці спірного періоду, відповідних рахунків на оплату таких перевищень, в яких зазначено як розмір перевищення та тариф, так і вартість такого перевищення. Водночас, відповідачем не було жодними доказами доведено чітко визначені та обґрунтовані, на його думку, розміри вартості перевищення договірної потужності, контррозрахунок останнім також надано не було.

Предметом розгляду у даній справі №924/126/24 є стягнення з АТ «Хмельницькгаз» заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності, а не стягнення заборгованості за надані послуги балансування, а саме врегулювання негативних щодобових небалансів, яке містить відмінне правове регулювання.

У запереченнях проти клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 99,99% позивач вказав, що нараховані на підставі п. 13.5 штрафні санкції є співмірними (адекватними) з розміром основного зобов`язання та не перевищують його, а відповідач у своєму клопотання не наводить доводів та не надає жодних доказів щодо причин неналежного виконання своїх зобов`язань за договором. Введення воєнного стану на території України не свідчить про те, що боржник не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все майно підприємства задіяне під час тих чи інших заходів, що повністю перешкоджає суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану. Крім того, протягом спірного періоду Хмельницькгаз здійснювало оплату замовленої (договірної) потужності та перевищення замовленої (договірної) потужності, що свідчить про можливість альтернативного виконання відповідачем своїх господарських зобов`язань. Водночас, запровадження в державі воєнного стану стосуються обох сторін та позивач перебуває не у кращому становищі порівняно з відповідачем. Стосовно доводів відповідача про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу АТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Оператор ГТС України» наполягає, що в контексті даної справи вказані доводи не є беззаперечним доказом неможливості отримувати відповідачем доходів від здійснення інших видів господарської діяльності та/або отримувати доходи за іншими господарськими зобов`язаннями. На думку позивача, скрутний майновий стан відповідача не доведено, адже відсутня інформація про розрахунки боржника, відомості про відсутність руху коштів по всіх банківських рахунках та відсутність майна або його недостачі для погашення вимог кредиторів. Крім того, ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе суб`єкт господарювання.

Позивач просить врахувати, що замовники послуг транспортування, зокрема і АТ «Хмельницькгаз», своїми протиправними діями по безпідставному відбору природного газу створили значні обсяги небалансів протягом 2020-2022 років, які Оператор змушений був врегульовувати та відповідно придбавати природний газ для балансування ГТС за власні кошти. За змістом Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2022 рік вбачається, що за 2022 рік збиток ТОВ «Оператор ГТС України» становить 6 371 238 тис. грн., тобто практично 6,4 млрд. грн., що свідчить про скрутне фінансове становище позивача. Враховуючи наведене та принцип рівності сторін, який вимагає «справедливого балансу інтересів між сторонами», не можуть бути односторонньо застосовані на користь відповідача положення статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, у позові просив відмовити, клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 99,99% підтримав.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/126/24 відсутні.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (замовник) укладено договір № транспортування природного газу.

За цим договором оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п.2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуг є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.

Згідно з п. 2.5 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, зокрема, але не виключно оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператор відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п.2.8. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору оператор має право, в тому числі, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності, в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору до обов`язків замовника віднесено, в тому числі: не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом.

У п. 8.4 договору передбачено замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

Відповідно до умов договору у випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора (п. 11.2 договору).

Згідно зі змістом п. 11.3 договору встановлено, що замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріплені печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовано відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулювання відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

У п. 13.5 передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В подальшому сторонами підписано Додаток №3 до договору "Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу" та додаткові угоди до договору транспортування природного газу від 04.02.2020 №: №1 від 01.12.2020, №2 від 01.12.2020, №3 від 11.12.2020, №4 від 26.10.2022, №5 від 01.05.2023, №6 від 07.07.2023.

Договір транспортування природного газу від 04.02.2020 №, Додаток №1 до договору та додаткові угоди підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

За результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача позивачем здійснено розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідні розрахункові місяці, а саме: у січні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 67,08711 тис.куб.м. на загальну суму 573,48 грн.; у лютому 2022 року - в розмірі 1,49848 тис.куб.м. на загальну суму 223,26 грн; у березні 2022 року - в розмірі 4 793,01591 тис.куб.м. на загальну суму 714 121,03 грн; у квітні 2022 року - в розмірі 2 629,20000 тис.куб.м. на загальну суму 391 729,76 гри; у травні 2022 року - в розмірі 1,94903 тис.куб.м. на загальну суму 290,39 грн.; у червні 2022 року - в розмірі 599,24643 тис.куб.м. на загальну суму 89 282,93 грн.; у жовтні 2022 року - в розмірі 2 502,93974 тис.куб.м. на загальну суму 372 918,00 грн.; у листопаді 2022 року - в розмірі 5 292,63386 тис.куб.м. на загальну суму 788 560,10 грн.; у грудні 2022 року - в розмірі 5 902,00000 тис.куб.м. на загальну суму 879 350,78 грн.; у січні 2023 року - в розмірі 3 651,44284 тис.куб.м. на загальну суму 544 035,77 грн.; у лютому 2023 року - в розмірі 2 999,95917 тис.куб.м. на загальну суму 446 969,92 грн.; у березні 2023 року - в розмірі 3 629,35083 тис.куб.м. на загальну суму 540 744,24 грн.; у квітні 2023 року - в розмірі 2 139,14011 тис.куб.м. на загальну суму 318 714,77 грн.; у травні 2023 року - в розмірі 795,28027 тис.куб.м. на загальну суму 118 490,40 грн.; у липні 2023 року - в розмірі 604,04200 тис.куб.м. на загальну суму 89 997,42 грн.; у серпні 2023 року - в розмірі 526,99322 тис.куб.м. на загальну суму 78 517,78 грн.

Позивачем було направлено в інформаційній платформі відповідачу: рахунки на оплату за перевищення договірної потужності за період 31.01.2022 - 31.08.2023 та звіти про використання замовленої потужності АТ "Хмельницькгаз" за газові місяці січень 2022 - липень 2023.

На виконання умов договору, позивачем направлено відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць, які уповноваженими особами відповідача отримано та підписано без зауважень, а саме: від 31.01.2022 №01-2022-/1000122 за газовий місяць січень 2022 року; від 28.02.2022 №02-2022-/1000222 за газовий місяць лютий 2022 року; від 28.02.2022 №03-2022-/1000322 за газовий місяць березень 2022 року; від 30.04.2022 №04-2022-/1000422 за газовий місяць квітень 2022 року; від 31.05.2022 №05-2022-/1000522 за газовий місяць травень 2022 року; від 30.06.2022 №06-2022-/1000622 за газовий місяць червень 2022 року; від 31.10.2022 №10-2022-/10001022 за газовий місяць жовтень 2022 року; від 30.11.2022 №11-2022-/10001122 за газовий місяць листопад 2022 року; від 31.12.2022 №12-2022-/10001222 за газовий місяць грудень 2022 року; від 31.01.2023 №01-2023-/1000123 за газовий місяць січень 2023 року; від 28.02.2023 №02-2023-/1000223 за газовий місяць лютий 2023 року; від 31.03.2023 №03-2023-/1000323 за газовий місяць березень 2023 року; від 30.04.2023 №04-2023-/1000423 за газовий місяць квітень 2023 року; від 31.05.2023 №05-2023-/1000523 за газовий місяць травень 2023 року; від 31.07.2023 №07-2023-/1000723 за газовий місяць липень 2023 року; від 31.08.2023 №08-2023-/1000823 за газовий місяць серпень 2023 року.

Позивач додав реєстр файлів відправлення АТ "Хмельницькгаз" з інформаційної платформи ТОВ "Оператор ГТС України" за газовий місяць у період січень - червень, жовтень - грудень 2022 року, січень - травень, липень - червень 2023 (акти наданих послуг, рахунки, звіти).

До матеріалів справи додано двосторонні акти звірки розрахунків за періоди з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.09.2022, з 01.07.2023 по 30.09.2023 та односторонні - за періоди з 01.10.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.06.2023 (з доказом надіслання відповідачу 08.02.2023, 01.05.2023, 07.08.2023), у яких помісячно відображено розмір замовленої (договірної) потужності та розміри перевищення замовленої (договірної) потужності з визначенням вартості.

В порушення умов п. 8.4. договору, відповідач оплатив на користь позивача вартість перевищення договірної потужності за січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-серпень 2023 з порушенням строків платежів.

У розрахунку суми основного боргу за перевищення потужності АТ "ОГС "Хмельницькгаз" позивач зазначив про сплату відповідачем коштів загалом на суму 5 374 520,03 грн., а саме: за березень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 638 234,76 грн. (в т.ч. 75886,27 грн. проведено залік), за квітень 2022 сплачено 31.03.2023 на суму 391 729,76 грн., за жовтень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 184 799,86 грн., за березень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 75 886,27 грн., за жовтень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 0,10 грн. (решту 712 673,73 грн. проведено взаємозалік 18.05.2023), за грудень 2022 сплачено 18.07.2023 на суму 103 438,07 грн. (решту 215 432,38 грн. проведено взаємозалік 18.05.2023, 560 480,33 грн. взаємозалік 16.06.2023), за січень 2023 сплачено 31.03.2023 на суму 544 035,77 грн., за лютий 2023 сплачено 28.04.2023 на суму 446 969,92 грн., за березень 2023 сплачено 28.04.2023 на суму 540 744,24 грн., за квітень 2023 сплачено 18.07.2023 на суму 318 714,77 грн., за травень 2023 сплачено 18.07.2023 на суму 118 490,40 грн., за липень 2023 та серпень 2023 проведено взаємозалік 17.10.2023 на суму 89 997,42 грн. та на суму 78 517,78 грн.

За змістом довідок АБ "УКРГАЗБАНК" від 12.05.2023 та від 01.08.2023 за період з 12.07.2022 по 28.04.2023 від АТ "Хмельницькгаз" надійшло 3 762 633,98 грн. з призначенням платежу "Оплата за послуги замовленої потужності" та "За перевищення замов. (договірної) потужності зг. дог. № від 04.02.2020", а за період з 26.06.2023 по 30.07.2023 надійшло 6 677 087,49 грн. з призначенням платежу "Оплата за врегулювання щодобових небалансів зг. дог. від 04.02.2020 №", "За перевищення замов. (договірної) потужності зг. дог. № від 04.02.2020" та "Оплата за послуги замовленої потужності".

АТ "Хмельницькгаз" самостійно подано до НКРЕКП звіти про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків за січень 2022 - квітень 2023, в яких відповідач у повному обсязі визнає обсяги переданого природного газу з газотранспортної системи та обсяги використаної потужності за відповідні місяці.

У зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за газові місяці січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-серпень 2023 року позивачем на підставі п.п. 13.1., 13.5. договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.198 Господарського кодексу України позивачем нараховано відповідачу три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 62 668,55 грн. та пеню в розмірі 754 061,73 грн. за період 22.02.2022 - 16.10.2023, а також інфляційні втрати у розмірі 273 284,74 грн. за січень 2022 - червень 2023.

До матеріалів справи додано звіти про використання замовленої потужності АТ "Хмельницькгаз" за 31.01.2022 - 31.08.2023, рахунки для оплати замовленої (договірної) потужності від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.10.2022, від 30.11.2022, від 31.12.2022, від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 31.07.2023, від 31.08.2023; двосторонні акти наданих послуг щодо отримання відповідачем послуг замовленої (договірної) потужності на період на добу наперед в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць за період травень 2022 - серпень 2023; розрахунки обсягів природного газу, відібраного з газотранспортної системи України АТ ОГС Хмельницькгаз за січень - червень 2022, жовтень - грудень 2022, січень - серпень 2023; двосторонні зведені акти приймання-передачі природного газу та акти приймання-передачі природного газу за січень - червень та жовтень - грудень 2022, січень - серпень 2023, баланси газу (добовий небаланс) та відображення фізичних обсягів газу за січень 2022 - серпень 2023, реєстр файлів завантажений до інформаційної платформи АТ Хмельницькгаз (форма 2, 3, 4, 9), в тому числі реєстр добових номінацій, інформацію щодо підтверджених торгових сповіщень набуття/відчуження права власності на природний газ замовника послуг транспортування АТ Хмельницькгаз, довідки АБ "УКРГАЗБАНК" від 09.06.2023 та від 24.10.2023, листи АТ "Хмельницькгаз" від 01.08.2022, від 25.08.2022, від 10.03.2023, від 02.05.2023, заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних вимог без підписів, повідомлення АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи з довіреностями.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, 04.02.2020 між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" укладено договір № транспортування природного газу, згідно з п. 2.1 якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні. До зазначеного договору сторонами погоджено додаток №1 та додаткові угоди.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), від 30.09.2015 №2493, та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497.

За змістом частин 1 і 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Транспортування природного газу може здійснюватися лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи. При цьому, предметом договору транспортування є послуги: надання доступу до потужності (розподіл потужності); послуги транспортування; послуги балансування (аналогічні за змістом висновки наведені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 15 серпня 2022 року у справі №921/184/21).

Системний аналіз змісту Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу газотранспортної системи та Кодексу газорозподільних систем свідчить, що здійснення відповідачем, як оператором газорозподільних систем, діяльності щодо розподілу природного газу можливе лише після надходження певних обсягів природного газу до/з газорозподільної системи.

Таке надходження природного газу до/з газорозподільної системи відбувається в точках виходу/входу газотранспортної системи, до яких транспортування природного газу здійснюється оператором газотранспортної системи, яким в даному випадку є позивач.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 19 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG зобов`язані надавати один одному інформацію, необхідну для забезпечення безпечного та економного руху природного газу між об`єктами газової інфраструктури, операторами яких вони є, на підставі нормативно-правових актів, визначених цим Законом, або відповідних договорів.

Пунктами 1 та 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

На виконання умов договору транспортування природного газу від 04.02.2020 №, позивач в період з січня 2022 по серпень 2023 року поставив відповідачу природний газ, що підтверджується звітами про використання замовленої потужності АТ "Хмельницькгаз" за 31.01.2022 - 31.08.2023, двосторонніми актами наданих послуг щодо отримання відповідачем послуг замовленої (договірної) потужності на період на добу наперед в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць за період травень 2022 - серпень 2023.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи, зокрема, на такі періоди: 1) річний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності.

Згідно з п. 5 р.1 гл.1 Кодексу ГТС розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу, а розподілена (договірна) потужність - це частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Абзацом 2 пункту 1 розділу 1 гл. ІХ Кодексу ГТС визначено, що розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.

Згідно з пунктом 15 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій (обсягів природного газу) щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 18 лютого 2022 року у справі №918/450/20 та Верховним Судом у постанові від 31 травня 2022 року у справі № 903/775/20 висловлено позицію про те, що Оператор ГТС виконує процедуру алокації виключно на підставі інформації про обсяги подачі та/або відбору природного газу, яка надається самим оператором ГРМ.

Відповідно до глави 7 розділу ІХ Кодексу ГТС доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації, підтвердженої оператором газотранспортної системи. Підтверджена оператором газотранспортної системи номінація на газову добу є підтвердженням розподілу потужності на добу наперед (на величину перевищення обсягом природного газу, визначеним у номінації, величини суми вже розподіленої замовнику послуг транспортування потужності на річний, квартальний та місячний періоди). Номінації на період однієї газової доби подаються оператору газотранспортної системи відповідно до положень розділу XI цього Кодексу.

При цьому, пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначено, що номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу.

Згідно п. 3 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГТС у випадку якщо замовник послуг транспортування природного газу не надасть оператору газотранспортної системи номінацію згідно з положеннями пункту 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування природного газу з обсягами природного газу, що дорівнює нулю відносно замовленої точки входу/виходу.

Пунктом 2 розділу 3 гл. XV Кодексу ГТС встановлено, що оператор газотранспортної системи з метою уникнення можливості виникнення перевантажень вчиняє дії, зокрема, по стягненню із замовника послуг транспортування додаткової оплати за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

Враховуючи викладене, фактично розрахунковий обсяг використаної відповідачем потужності перевищив нульове значення, тому останній зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності, яка визначена позивачем, у відповідності до п. 8.4 договору.

Норми Кодексу ГТС та умови договору транспортування природного газу свідчать про те, що саме замовник послуг зобов`язаний вчинити відповідні дії по замовленню потужності. У разі якщо замовник не виявляє бажання отримати право використання зазначеного виду потужності, то отримує доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед/протягом доби.

З огляду на викладене, підписання додатку 1 та/або 2 є невід`ємною частиною договору лише у випадку, якщо замовник бажає отримати додатково до основних послуг ще й право використання саме гарантованої/переривчастої/з обмеженням потужності.

У разі якщо замовник не виявляє бажання отримати право використання зазначеного виду потужності, то отримує доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед/протягом доби.

Натомість, зі змісту положень пунктів 2.3, 2.7 договору від 04.02.2020 року № вбачається, що у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед/протягом доби) додатки 1 та 2 до договору не укладаються.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03 листопада 2023 року у справі №918/686/21 та у постановах Верховного Суду від 15 липня 2022 року у справі №921/184/21, від 29 червня 2022 року у справі №906/184/21, від 15 лютого 2023 року у справі №904/7654/21.

Достатньою підставою для оплати послуг є звіти, складені оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим Замовником. Оплата послуг має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику рахунку на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (пункти 3 і 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС).

У ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Позивачем було направлено в інформаційній платформі відповідачу: рахунки на оплату за перевищення договірної потужності за період 31.01.2022 - 31.08.2023 та звіти про використання замовленої потужності АТ "Хмельницькгаз" за газові місяці січень 2022 - липень 2023.

В матеріалах справи також містяться акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць, які уповноваженими особами відповідача підписано без зауважень.

Судом враховується, що АТ "Хмельницькгаз" самостійно подано до НКРЕКП звіти про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків за січень 2022 - квітень 2023, в яких відповідач у повному обсязі визнає обсяги переданого природного газу з газотранспортної системи та обсяги використаної потужності за відповідні місяці.

Окрім того, на підтвердження обсягів замовленої (договірної) потужності та перевищення замовленої (договірної) потужності з визначенням вартості додано двосторонні акти звірки розрахунків за періоди з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.09.2022, з 01.07.2023 по 30.09.2023 та односторонні за періоди з 01.10.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.06.2023 (з доказом надіслання відповідачу 08.02.2023, 01.05.2023, 07.08.2023).

Відповідач повністю оплатив вартість отриманого природного газу та за перевищення замовленої потужності за газові місяці з січня 2022 по серпень 2023, що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами, та не заперечується сторонами.

За змістом розрахунку суми основного боргу за перевищення потужності АТ "ОГС "Хмельницькгаз" позивач зазначив про сплату відповідачем коштів загалом на суму 5 374 520,03 грн., а саме: за березень 2022 сплачено 28.04.2023 в сумі 638 234,76 грн. (в т.ч. 75886,27 грн. проведено залік), за квітень 2022 сплачено 31.03.2023 в сумі 391 729,76 грн., за жовтень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 184 799,86 грн., за березень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 75 886,27 грн., за жовтень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 0,10 грн. (решту 712 673,73 грн. проведено взаємозалік 18.05.2023), за грудень 2022 сплачено 103 438,07 грн. (решту 215 432,38 грн. проведено взаємозалік 18.05.2023, 560 480,33 грн. взаємозалік 16.06.2023), за січень 2023 сплачено 31.03.2023 на суму 544 035,77 грн., за лютий 2023 сплачено 28.04.2023 на суму 446 969,92 грн., за березень 2023 сплачено 28.04.2023 на суму 540 744,24 грн., за квітень 2023 сплачено 18.07.2023 на суму 318 714,77 грн., за травень 2023 сплачено 18.07.2023 на суму 118 490,40 грн., за липень 2023 та серпень 2023 проведено взаємозалік 17.10.2023 на суму 89 997,42 грн. та на суму 78 517,78 грн.

Зазначені обставини свідчать про визнання відповідачем факту отримання послуг перевищення замовленої потужності за договором від 04.02.2020 року та визнання заборгованості за отримані послуги перевищення потужності перед позивачем за вказаним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач, як юридична особа, що здійснює господарську діяльність з метою отримання прибутку, взяв на себе відповідні зобов`язання і об`єктивно усвідомлював усі можливі ризики ведення господарської діяльності.

Ризики при збитковій господарській діяльності несе суб`єкт господарювання, а, відповідно, нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.02.2018 у справі №910/15430/16, від 27.04.2018 у справі № 910/313/17 та від 02.05.2018 у справі № 910/3816/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача трьох відсотків річних, інфляційних нарахувань, та пені судом враховується, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зокрема, у зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за газові місяці січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-серпень 2023 року позивачем на підставі п.п. 13.1, 13.5 договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.198 Господарського кодексу України нараховано до стягнення з відповідача три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 62 668,55 грн. та пеню в розмірі 754 061,73 грн. за період 22.02.2022 - 16.10.2023, а також інфляційні втрати у розмірі 273 284,74 грн. за березень 2022 - червень 2023.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

При перерахунку заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання судом встановлено, що останні обраховано правомірно та обґрунтовано, в межах суми можливої до стягнення, а тому вимога про стягнення 62 668,55 грн. трьох відсотків річних та 273 284,74 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню в повному обсязі.

У п. 13.5 сторонами узгоджено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Так, правовідносини із застосування неустойки (штрафних санкцій) за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, правила її застосування, умови зменшення її розміру врегульовані положеннями Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойка має подвійну правову природу - є одночасно способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Водночас застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому належить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З аналізу наведених норм убачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки відповідача тощо.

Суд наголошує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19 та від 08.02.2024 у справі №916/2266/22.

Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України), а також принципах господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/16579/20.

У постанові №911/2269/22 від 19.01.20.24 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду навела висновок, що у силу положень статті 3 ЦК України застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вказана позицію узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 20.12.2023 у справі №910/3600/22.

У клопотанні про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 99,99% від 19.02.2024 відповідач навів обгрунтування необхідності відповідного зменшення розміру пені та просить у зменшити саме розмір останньої.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Водночас, як свідчить судова практика, суди звертають увагу на те, що зменшення розміру пені на 99% фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін (правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними в постановах від 04.02.2020 у справі 918/116/19 (пункт 8.15), від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21, від 05.04.2023 у справі № 910/18718/21 тощо).

При цьому, слід звернути увагу, що законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Поряд з цим сукупність обставин у конкретних правовідносинах (формальні ознаки прострочення боржника, порушення зобов`язання з вини кредитора - стаття 616 ЦК України тощо) можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.

У зв`язку з викладеним Суд зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права. Позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 04.02.2020 у справі № 918/116/19 та від 08.02.2024 у справі №916/2266/22.

Задоволення судом клопотання про зменшення розміру пені є суб`єктивним правом суду при оцінці наданих доказів, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань і дослідження доказів, і з урахуванням наявності у матеріалах справи доказів на підтвердження обставин, якими таке клопотання обґрунтоване. Позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 05.03.2024 у справі №916/1595/2.

Здійснивши перерахунок пені (за допомогою системи „Законодавство") за визначені позивачем періоди виникнення заборгованості відповідно до умов договору та наданих по справі доказів, судом встановлено, що заявлена ним сума до стягнення в розмірі 754 061,73 грн. є арифметично вірною.

Судом взято до уваги те, що відповідачем сплачено позивачу борг за перевищення замовленої (договірної) потужності за спірний період за договором від 04.02.2020 № у повному обсязі, значний розмір позовних вимог про стягнення пені, використання позивачем можливості захистити власні інтереси шляхом стягнення суми процентів річних та інфляційних втрат у розмірі, який відповідно до обставин справи виконує компенсаційну функцію для кредитора, відсутність достатніх доказів понесення позивачем негативних наслідків (збитків) внаслідок порушення відповідачем договірних зобов`язань у спірних правовідносинах, припинення господарської діяльності з розподілу природного газу з 30.09.2023 у зв`яку з втратою права здійснювати ліцензійну діяльність згідно постанови НКРЕКП від 29.09.2023 №1775, та приналежність до 30.09.2023 до об`єктів критичної інфраструктури, а також оцінено майнових стан обох сторін, які беруть участь у зобов`язанні з доданих до справи документів.

Оцінивши за внутрішнім переконанням встановлені у справі обставини та подані докази в сукупності, враховуючи подане клопотання представником відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій та заперечення позивача щодо їх зменшення, застосовуючи дискреційні повноваження, суд вважає за можливе зменшити розмір заявленого позивачем до стягнення розміру пені, а тому вказане клопотання представника відповідача підлягає задоволенню частково, стягненню підлягає 150812,35 грн. пені, розмір якої є справедливим, обгрунтованим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права та забезпечить дотримання балансу інтересів сторін та принципів розумності, справедливості та пропорційності.

Крім того, при прийнятті рішення суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.0.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 62 668,55 грн. три відсотки річних, 150812,35 грн. пені, 273 284,74 грн. інфляційних втрат.

З метою забезпечення правильного і однакового застосування законодавства господарським судам Пленумом Вищого господарського суду України у постанові від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано роз`яснення, зокрема зазначено, що у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (29000, м. Хмельницький, проспект Миру, 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44, ) 62 668,55 грн. три відсотки річних, 150812,35 грн. пені, 273 284,74 грн. інфляційних втрат та 16350,23 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронний кабінет, а у разі відсутності такої можливості - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.04.2024.

Суддя А.М. Яроцький