ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

24 квітня 2024 року № 903/393/24

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудтранс»

до відповідача: Луцької міської ради

про поновлення договору оренди землі

встановила: позивач ТОВ «Промбудтранс» звернувся до суду з позовом до Луцької міської ради, в якому просить визнати поновленим і продовжити термін дії договору оренди землі від 12 березня 2014 року, укладений між Луцькою міською радою та ТОВ «Промбудтранс» на такий самий строк і на таких самих умовах, а саме, до 12 березня 2034 року або укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 12 березня 2014 року за новою технічною документацією (за умови розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності винною стороною). Також просить стягнути з відповідача 3028грн. витрат по сплаті судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, встановлених при подані позовної заяви, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктами 4 ч.3 ст.162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Суд наголошує на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1, 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Окрім цього, резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно (наприклад: стягнути з відповідача певну суму або в разі відсутності коштів на його рахунку звернути стягнення на належне йому майно). У випадку, коли такі альтернативні вимоги містяться у позовній заяві, господарському суду слід ухвалою зобов`язати позивача визначитись з предметом позову і вирішувати спір у залежності від характеру зобов`язань відповідача.

Суд наголошує, що формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Заявлення альтернативних вимог, в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, який кореспондується з ч. 5 ст. 238 ГПК України, не допускається.

Натомість не зазначення позивачем у позовній заяві змісту конкретних позовних вимог у відповідності до вимог чинного господарського процесуального законодавства, нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Дослідивши позовну заяву, судом встановлено, що вимога позивача щодо визнання поновленим і продовження терміну дії договору оренди землі від 12 березня 2014 року, укладеного між Луцькою міською радою та ТОВ «Промбудтранс» на такий самий строк і на таких самих умовах, а саме, до 12 березня 2034 року або укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 12 березня 2014 року за новою технічною документацією (за умови розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності винною стороною), викладена альтернативно через вживаний розділовий сполучник "або", є нечіткою і неконкретною, що виключає можливість її розгляду судом.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначеного недоліку.

Крім цього, відповідно до п.2 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно ч.6 ст.6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно відомостей комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду та відповіді про відсутність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, юридична особа за кодом (позивач) в порядку ч.6 ст.6 ГПК України не зареєстрував свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Також, позивачем всупереч вимог п.2 ч.3 ст.162 ГПК України не зазначено у позовній заяві відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 174 ГПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача подати заяву із зазначенням чіткого змісту (визначитись з предметом позову) та зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), про що повідомити суд, вказавши відомості про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудтранс» (вх.№01-52/428/24 від 22.04.2024р.) залишити без руху.

2. Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних недоліків, а саме: подати до суду заяву із зазначенням чіткого змісту позовних вимог (визначитись з предметом позову) та доказами надіслання такої заяви учасникам справи; зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), про що повідомити суд, вказавши відомості про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Слободян