ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання судового рішення

24.04.2024 Справа № 917/1887/23

Суддя Гоподарського суду Полтавсько області Дмитро Сірош, розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАШЕ ТЕПЛО, вул. Паньківська, 10 Б, м. Київ, 01033 про розстрочення виконання рішення у справі за позовом

Управління майном комунальної власності міста, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000

до Товариства з обмеженою відповідальністю НАШЕ ТЕПЛО, вул. Паньківська, 10 Б, м. Київ, 01033

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне підприємство 1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, 36039, .

про стягнення неустойки,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 у справі № 917/1887/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю НАШЕ ТЕПЛО неустойку за прострочення терміну з 01.02.2021 по 30.09.2023 повернення з орендного користування нежитлового приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Олеся Гончара, 27 а, загальною площею 115,60 кв. м, в сумі 513 476,44 грн (п`ятсот тринадцять тисяч чотириста сімдесят шість грн сорок чотири копійки) до Полтавського міського бюджету на поточний рахунок: (IBAN) UА 0016719, МФО 899998, Казначейство України (ел. адм. подат.), , одержувач: ГУК у Полт. обл/тг м. Полтава/22080402 та 7702,15 грн (сім тисяч сімсот дві грн п`ятнадцять копійок) судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 рішення Господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 залишено без змін.

21.03.2024 відповідач звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення у справі.

04.04.2023 матеріали справи повернулися до Господарського суду Полтавської області зі Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.04.2024 суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАШЕ ТЕПЛО до розгляду та призначив розгляд заяви на 14:30 24.04.2024.

19.04.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви про відстрочення виконання рішення (вх. 5463).

Як убачається з матеріалів справи, заява про відстрочення виконання рішення надійшла до суду 21.03.2024.

Проте, у зв`язку з переглядом рішення суду у справі № 917/1887/23 в апеляційному порядку та відсутністю матеріалів справи в Господарському суді Полтавської області, заява про відстрочення виконання рішення призначена до розгляду 15.04.2024.

Відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З огляду на викладене зава про відкладення розгляду заяви не підлягає задоволенню.

Також, відповідач у клопотанні про відкладення розгляду заяви від 19.04.2024 (вх. 5463) повідомив суд про сплату частини боргу в розмірі 20 000,00 грн та 7 702,15 грн судових витрат та надав відповідні платіжні доручення (містяться в матеріалах справи).

Обґрунтовуючи подану заяву, відповідач зазначає, що ТОВ НАШЕ ТЕПЛО здійснює свою діяльність у галузі виробництва, постачання та транспортування теплової енергії. Активний виробничий цикл підприємства обмежений строком, протягом якого триває опалювальний сезон, а саме: жовтень-квітень. В інший час травень - вересень Товариство здійснює підготовчу діяльність до наступного опалювального сезону, проводить ремонтні роботи, заготівлю сировини. Жодних надходжень від господарської діяльності у міжсезоння на рахунки підприємства не здійснюється.

Крім того, основний й виключний вид господарської діяльності відповідача є ліцензованим та регульованим державою шляхом встановлення тарифів - граничних рівнів цін, граничних рівнів торговельних надбавок і постачальницьких винагород, граничних нормативів рентабельності або шляхом запровадження обов`язкового декларування зміни цін.

На житлово-комунальні послуги державне регулювання цін запроваджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 № 1548 Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів).

З огляду на сезонний характер діяльності Товариства, виконання рішення № 917/1887/23 одномоментно у повному обсязі є вкрай сутужним та призведе до повної зупинки Товариства й неможливості підготуватися до наступного опалювального сезону, сформує значну заборгованість перед працівниками Товариства.

За результатами 2021- 2023 років підприємству не вдалося отримати прибуток, збиток за 2021 рік склав 33,1 тис. грн, за 2022 рік 284,7 тис. грн, за 2023 рік 693,2 тис. грн.

Виходячи із цього відповідач зазначає, що у підприємства відсутні вільні кошти та/або сформовані резерви, що є достатніми для погашення присудженої суми. Така ситуація склалася, зокрема, у зв`язку із тим, що 19.08.2022 вступив в дію Закон № 2479-IX Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування, яким держава забороняє протягом дії воєнного стану та шести місяців після його завершення підвищувати вартість послуг на постачання теплової енергії. Вказані обмеження спричинили невідповідність встановленого тарифу економічно обґрунтованій ціні собівартості та, як наслідок, збитковість діяльності. Обмеження в частині таких категорій споживачів як бюджетні установи та інші споживачі знято лише Законом України від 30.06.2023 № 3220-IX Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення та зеленої трансформації енергетичної системи України.

При вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року у справі Чижов проти України, заява № 6962/02).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Разом з цим, згідно з частиною 2 статті 326 Господарського процесуального кодексу України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012).

Водночас Господарським процесуальним кодексом передбачено механізм відстрочення виконання рішення за наявності певних умов.

Відповідно до положень частини1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частиною 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Положеннями частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідач просить затвердити наступний графік виконання рішення № 917/1887/23:

- до 30.03.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. та компенсацію витрат зі сплати судового збору в сумі 7 702 (сім тисяч сімсот дві) грн 15 коп.;

- до 30.04.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.05.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.06.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.07.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.08.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.09.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.10.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.11.2024 року 86 700 (вісімдесят шість тисяч сімсот) грн 00 коп.;

- до 30.12.2024 року 86 700 (вісімдесят шість тисяч сімсот) грн 00 коп.;

- до 30.01.2025 року 86 700 (вісімдесят шість тисяч сімсот) грн 00 коп.;

- до 28.02.2025 року 86 700 (вісімдесят шість тисяч сімсот) грн 00 коп.;,

- до 30.03.2025 року - 86 676 (вісімдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість) грн 44 коп, що разом складає 521 178,59 грн.

Проте за приписами частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З огляду на те, що рішення у справі ухвалено 23.01.2024, граничним строком розстрочення виконання рішення є 23.01.2025.

З урахуванням балансу інтересів сторін, досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, задля збереження виробничого потенціалу ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО», як підприємства, що постачає теплову енергію, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання та встановленого граничного строку на розстрочення - 23.01.2025.

Керуючись статтями 52, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАШЕ ТЕПЛО про розстрочення виконання рішення у справі частково.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 у справі № 917/1887/23 та затвердити графік виконання судового рішення:

- до 30.03.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. та компенсацію витрат зі сплати судового збору в сумі 7 702 (сім тисяч сімсот дві) грн 15 коп.;

- до 30.04.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.05.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.06.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.07.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.08.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.09.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.10.2024 року 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;

- до 30.11.2024 року 86 700 (вісімдесят шість тисяч сімсот) грн 00 коп.;

- до 30.12.2024 року 86 700 (вісімдесят шість тисяч сімсот) грн 00 коп.;

- до 23.01.2025 року 260 076 (двісті шістдесят тисяч сімдесят шість) грн 44 коп., що разом складає 521 178,59 грн.

Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, згідно зі статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 24.04.2024.

Суддя Дмитро СІРОШ