ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2024 Справа №905/309/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М. розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок №1; ) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок №1; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Крамтехцентр» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок №8; )

про стягнення 17 910,97 гривень,

без повідомленням (виклику) сторін

С У Т Ь С П О Р У

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Крамтехцентр» про стягнення 17 910,97 гривень, з яких: 13 166,10 гривень заборгованість, 3 546,70 гривень пеня, 372,57 гривень 3% річних, 825,60 гривень інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №06-376 від 01.01.2016 в частині проведення оплати за послуги з розподілу газу за період з березня 2022 року по грудень 2023 року, у зв`язку з чим заявив до стягнення суму боргу, пеню, нараховану на підставі п.8.2 договору, а також 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на підставі ст.625 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов подано з додержанням вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, і додані до нього матеріали є достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Питання щодо визначення форми судочинства вирішується судом на стадії відкриття провадження у справі згідно ст. 176 ГПК України.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного).

За приписами частини першої пункту 3 статті 12 господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Відповідно до ч.5 ст.252 господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку, що справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки справа не є складною, а сума позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.03.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою встановлено сторонам строк на подання заяв по суті спору та доказів.

Ухвалу суду від 06.03.2024 отримана відповідачем 15.03.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про відкрите судове провадження, судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, відзив від відповідача не надходив, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

01.01.2016 між Краматорським управлінням з газопостачання та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» (далі Оператор ГРМ, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП Крамтехцентр» (далі Споживач, відповідач) укладено договір розподілу природного газу шляхом направлення на адресу позивача заяви-приєднання №06-376 до умов договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.

Відповідно до п.1.1 договору, цей типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку №1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунку оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 договору).

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного у встановленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п.2.2 договору).

Згідно з п.3.1 договору споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у період фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду.

Пунктом 3.3 передбачено, що споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.п. 6.1, 6.2 договору).

Відповідно до п. 6.4 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п.6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.8 договору).

Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України. У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Цей договір укладається на невизначений строк (п.12.1 договору).

Якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін (п.12.2 договору).

Заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу №06-376 від 01.01.2016 підписана директором Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП Крамтехцентр», містять дані щодо персонального EIC-коду споживача, назви та опису об`єктів, їх адреси, величин приєднаної потужності об`єкта, параметрів приладів обліку газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2746 від 22.12.2021 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Донецькоблгаз» установлено тариф на послуги з розподілу природного газу для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання складає 1, 416 грн. (з ПДВ) та 1,180 грн. (без ПДВ) за 1м3.

Відповідно до інформаційної довідки про фактичні обсяги споживання природного газу за попередній газовий рік (01.10.2020 - 30.09.2021), що викладена в акті приймання-передачі послуги розподілу природного газу від 01.10.2021 який підписаний та скріплений печаткою відповідача, величина річної замовленої потужності на 2022 рік визначена на рівні 13 007,34 куб.м. (1 083,95 куб.м. щомісячно).

До матеріалів справи долучено лист ТОВ «Оператор ГТС України» за №7106ВИХ-22-257 від 23.05.2022, яким повідомлено про неможливість газопостачання у Донецькій області через чисельні пошкодження магістральних газопроводів. Листами ТОВ «Оператор ГТС України» №7106ВИХ-22-374 та №7106ВИХ-22-375 від 10.10.2022 проінформовано про виконані ремонтно-відновлювальні роботи.

АТ «Донецькоблгаз» з 12.10.2022 розпочало поетапний пуск природного газу в розподільчі мережі всім споживачам в зоні своє відповідальності.

Відповідно до листа ТОВ «Оператор ГТС України» №7106ВИХ-22-383 від 17.10.2022 Краматорське ЛВУМГ отримало підтвердження про готовність до поновлення подачі газу від ГРС м. Краматорськ.

Згідно з факсограмою №275 від 20.12.2022 у зв`язку з повним наповненням газорозподільних мереж від вже працюючих повною мірою ГРС ТОВ «Оператор ГТС України» та здійснення доставки природного газу до межі балансової належності споживачів, поновлено здійснення нарахувань за послугу розподілу природного газу з грудня 2022 року всім споживачам.

Згідно інформативного листа надісланого відповідачу, та підписаного останнім фактичні обсяги споживання природного газу за попередній газовий рік (01.10.2021 - 30.09.2022), які за замовчуванням визначаються відповідачу як річна замовлена потужність на 2023 рік було визначено на рівні 5 899,35 куб.м. (491,61 куб. м. щомісячно).

На виконання умов договору позивачем у січні - травні, грудні 2022 року, січні-грудні 2023 року надано послуги з розподілу природного газу, що підтверджується актами приймання-передачі послуги розподілу природного газу:

- за січень 2022 року №381/1 від 31.01.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за лютий 2022 року №381/2 від 28.02.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за березень 2022 року №381/3 від 31.03.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за квітень 2022 року №381/6 від 30.04.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за травень 2022 року №381/7 від 31.05.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за грудень 2022 року №381/4 від 31.12.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за січень 2023 року №381/5 від 31.01.2023 на суму 696,12 гривень;

- за лютий 2023 року №381/2 від 28.02.2023 на суму 696,12 гривень;

- за березень 2023 року №381/3 від 31.03.2023 на суму 696,12 гривень;

- за квітень 2023 року №381/4 від 30.04.2023 на суму 696,12 гривень;

- за травень 2023 року №381/7 від 31.05.2023 на суму 696,12 гривень;

- за червень 2023 року №381/8 від 30.06.2023 на суму 696,12 гривень;

- за липень 2023 року №381/9 від 31.07.2023 на суму 696,12 гривень;

- за серпень 2023 року №381/10 від 31.08.2023 на суму 696,12 гривень;

- за вересень 2023 року №381/11 від 30.09.2023 на суму 696,12 гривень;

- за жовтень 2023 року №381/11 від 31.10.2023 на суму 696,12 гривень;

- за листопад 2023 року №381/12 від 30.11.2023 на суму 696,12 гривень;

- за грудень 2023 року №381/13 від 31.12.2023 на суму 696,12 гривень.

Акти та рахунки направлялися відповідачу на електронну пошту.

За січень-лютий 2022 року відповідачем своєчасно та у повному обсязі проведено оплату за надані послуги, що підтверджується платіжними інструкціями №62 від 10.01.2022 на суму 1 534,87 гривень, №327 від 03.02.2022 на суму 1 534,87 гривень.

Крім того, відповідачем за рахунок переплати у сумі 1 326,82 гривень, яка обліковувалася на початок 2022 року частково враховано за послугу за березень 2022 року.

Таким чином, несплаченою за зобов`язаннями березня 2022 року залишилась сума 208,05 гривень.

Позивач вказує, що з березня 2022 року відповідачем оплати не здійснювались.

Позивачем направлялись на електронну адресу відповідача вимоги-рахунки №1.7/1-1154 від 30.08.2023, №1.7/1-89 від 19.01.2024 з актами звірки взаєморозрахунків.

Заборгованість у загальному розмірі 13 166,10 гривень відповідач не сплатив.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов`язку з своєчасної та повної оплати послуг з розподілу природного газу, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 17 910,97 гривень, з яких 13 166,10 гривень основний борг, 3 546,70 гривень пеня, 372,57 гривень 3% річних, 825,60 гривень інфляційні втрати.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Сутність позовних вимог полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань за договором розподілу природного газу, а також у застосуванні наслідків порушення грошових зобов`язань у вигляді стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 Цивільного кодексу України).

Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. (ч. 2 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу»).

Згідно з п.4 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - КГРС) договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Судом встановлено, що сторони уклали договір розподілу природного газу шляхом підписання відповідачем заяв-приєднання до його умов №06-376 від 01.01.2016.

Докази розірвання чи припинення такого договору в матеріалах справи відсутні, чинність договору відповідачем не заперечується.

Отже, договір розподілу природного газу є належною підставою для виникнення у сторін відповідних прав та обов`язків.

У п. 6.8 договору сторони погодили, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 10 розділу гл.6 розділу VI КГРС передбачено, що оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

На підтвердження виконання обов`язку з надання послуг з розподілу природного газу позивачем складені акти:

- за березень 2022 року №381/3 від 31.03.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за квітень 2022 року №381/6 від 30.04.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за травень 2022 року №381/7 від 31.05.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за грудень 2022 року №381/4 від 31.12.2022 на суму 1 534,87 гривень;

- за січень 2023 року №381/5 від 31.01.2023 на суму 696,12 гривень;

- за лютий 2023 року №381/2 від 28.02.2023 на суму 696,12 гривень;

- за березень 2023 року №381/3 від 31.03.2023 на суму 696,12 гривень;

- за квітень 2023 року №381/4 від 30.04.2023 на суму 696,12 гривень;

- за травень 2023 року №381/7 від 31.05.2023 на суму 696,12 гривень;

- за червень 2023 року №381/8 від 30.06.2023 на суму 696,12 гривень;

- за липень 2023 року №381/9 від 31.07.2023 на суму 696,12 гривень;

- за серпень 2023 року №381/10 від 31.08.2023 на суму 696,12 гривень;

- за вересень 2023 року №381/11 від 30.09.2023 на суму 696,12 гривень;

- за жовтень 2023 року №381/11 від 31.10.2023 на суму 696,12 гривень;

- за листопад 2023 року №381/12 від 30.11.2023 на суму 696,12 гривень;

- за грудень 2023 року №381/13 від 31.12.2023 на суму 696,12 гривень, а також виписані відповідні рахунки.

Акти та рахунки направлялись відповідачу на електронну пошту.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами-рахунками та направляв акти звірки взаєморозрахунків.

Відповідач вмотивовану відмову від підписання актів наданих послуг оператору ГРМ не надав, до суду від відповідача будь-яких заперечень щодо неотримання актів та рахунків, зауважень щодо фактичних обсягів споживання газу чи вартості наданих послуг не надійшло.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п. 6.6 договору сторони погодили, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Отже, строк оплати наданих послуг з розподілу природного газу є таким, що настав.

Докази оплати заборгованості у загальному розмірі 13 166,10 гривень відповідачем не надані.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 13 166,10 гривень.

Позивач також заявив до стягнення пеню у розмірі 3 546,70 гривень, 3% річних у розмірі 372,57 гривень та інфляційні втрати у розмірі 825,60 гривень.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. договору визначено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Враховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем умов договору та невиконання грошового зобов`язання, погодження між сторонами умов про відповідальність у вигляді пені, позивач має право на нарахування та стягнення означеної штрафної санкції.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Контррозрахунок відповідачем не поданий.

Перевіривши заявлену позивачем до стягнення суму пені, суд дійшов висновку, що розрахунок позивача є арифметично та методологічно вірним, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються в заявленому розмірі 3 546,70 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат визнаний судом арифметично неправильним.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», за порушення строків оплати, в межах визначеного позивачем строку:

розмір 3% становить 373,09 гривень, з розрахунку:

за зобов`язаннями березня 2022 року на суму 208,05 гривень за період з 11.04.2022 по 26.02.2024 розмір 3% 11,75 гривень;

за зобов`язаннями квітня 2022 року на суму 1 534,87 гривень за період з 11.05.2022 по 26.02.2024 розмір 3% 82,86 гривень;

за зобов`язаннями травня 2022 року на суму 1 534,87 гривень за період з 11.06.2022 по 26.02.2024 розмір 3% 78,95 гривень;

за зобов`язаннями грудня 2022 року на суму 1 534,87 гривень за період з 11.01.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 51,96 гривень;

за зобов`язаннями січня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.02.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 21,79 гривень;

за зобов`язаннями лютого 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.03.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 20,19 гривень;

за зобов`язаннями березня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.04.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 18,41 гривень;

за зобов`язаннями квітня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.05.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 16,70 гривень;

за зобов`язаннями травня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.06.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 14,92 гривень;

за зобов`язаннями червня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.07.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 13,21 гривень;

за зобов`язаннями липня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.08.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 11,43 гривень;

за зобов`язаннями серпня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.09.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 9,66 гривень;

за зобов`язаннями вересня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.10.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 7,94 гривень;

за зобов`язаннями жовтня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.11.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 6,17 гривень;

за зобов`язаннями листопада 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.12.2023 по 26.02.2024 розмір 3% 4,45 гривень;

за зобов`язаннями грудня 2023 року на суму 696,12 гривень за період з 11.01.2024 по 26.02.2024 розмір 3% 2,68 гривень.

Частиною другою статті 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а отже, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в заявленому розмірі 372,57 гривень.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», за порушення строків оплати, в межах визначеного позивачем строку:

розмір інфляційних втрат становить 876,87 гривень, з розрахунку:

за зобов`язаннями березня 2022 року на суму 208,05 гривень за період квітень 2022 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 50,33 гривень;

за зобов`язаннями квітня 2022 року на суму 1 534,87 гривень за період з травень 2022 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 314,01 гривень;

за зобов`язаннями травня 2022 року на суму 1 534,87 гривень за період червень 2022 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 265,40 гривень;

за зобов`язаннями грудня 2022 року на суму 1 534,87 гривень за період січень 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 84,48 гривень;

за зобов`язаннями січня 2023 року на суму 696,12 гривень за період лютий 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 32,49 гривень;

за зобов`язаннями лютого 2023 року на суму 696,12 гривень за період березень 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 27,42 гривень;

за зобов`язаннями березня 2023 року на суму 696,12 гривень за період квітень 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 16,73 гривень;

за зобов`язаннями квітня 2023 року на суму 696,12 гривень за період травень 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 15,31 гривень;

за зобов`язаннями травня 2023 року на суму 696,12 гривень за період червень 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 11,77 гривень (що менше визначеного позивачем розміру 11,83 гривень);

за зобов`язаннями серпня 2023 року на суму 696,12 гривень за період вересень 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 20,42 гривень;

за зобов`язаннями вересня 2023 року на суму 696,12 гривень за період жовтень 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 16,85 гривень;

за зобов`язаннями жовтня 2023 року на суму 696,12 гривень за період листопад 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 11,20 гривень;

за зобов`язаннями листопада 2023 року на суму 696,12 гривень за період грудень 2023 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 7,68 гривень;

за зобов`язаннями грудня 2023 року на суму 696,12 гривень за період січень 2024 - січень 2024, розмір інфляційних втрат 2,78 гривень.

Частиною другою статті 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а отже, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в заявленому розмірі по кожному періодів за виключенням розміру інфляційних втрат за зобов`язаннями травня 2023 року, що у сукупності становить 825,54 гривень.

Згідно з положеннями ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 17 910,91 гривень, з яких 13 166,10 гривень основний борг, 3 546,70 гривень пеня, 372,57 гривень 3% річних, 825,54 гривень інфляційні втрати.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Крамтехцентр» про стягнення 17 910,97 гривень, з яких: 13 166,10 гривень заборгованість, 3 546,70 гривень пеня, 372,57 гривень 3% річних, 825,60 гривень інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Крамтехцентр» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок №8; ) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок №1; ) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок №1; ) 13 166,10 гривень заборгованості, 3 546,70 гривень пені, 372,57 гривень 3% річних, 825,54 гривень інфляційних втрат, а також судовий збір в сумі 2 422,40 гривень.

В частині стягнення 0,06 гривень пені відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 23.04.2024.

Позивач: Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок №1; ) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок №1; )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НПП Крамтехцентр» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок №8; )

Суддя С.М. Фурсова