ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.04.2024м. ДніпроСправа № 904/1425/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

до Фізичної особи-підприємця Ковальова Віталія Сергійовича

про стягнення 1 117 215 грн. 25 коп.

Представники:

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи боржника Ковальов Віталій Сергійович, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього наказ №904/1425/16 виданий 10.05.2016р. про стягнення боргу 1 125 768 грн. 33 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 позов задоволено повністю, стягнено з Фізичної особи-підприємця Ковальова Віталія Сергійовича на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" заборгованість по сплаті орендної плати, пеню, три проценти річних та суму інфляційного збільшення заборгованості по договору № 02/02/8-15 оренди нежитлового приміщення та по договору № 01/02/8-15 оренди нежитлового приміщення у загальній сумі 1 117 215, 25 грн, судовий збір 16 758,22 грн.

10.05.2016р. на виконання вказаного рішення судом видано наказ.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 відхилено клопотання відповідача в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016, повернено апеляційну скаргу заявнику.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2016 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ковальова Віталія Сергійовича залишено без задоволення, ухвалу від 03.08.2016 - без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2019р. повернуто заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та додані до неї документи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 23.03.2021р. в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Ковальова Віталія Сергійовича про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню -відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного суду від 20.05.2021р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2021р. залишено без змін.

В обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець зазначає, що боржником не виконано рішення суду, а боржник фактично ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Згідно приписів ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до приписів ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Державним виконавцем не надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, тобто наявність лише невиконаного зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Задоволення подання можливе лише за умови доведеності ухилення боржника від виконання зобов`язання. Сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником чи факт перетинання державного кордону не є підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Відповідно до приписів ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Враховуючи викладене та те, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 337, 338 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України .

Суддя Г.В. Манько