ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024м. ДніпроСправа № 904/655/24
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» м. Київ

до 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області м. Павлоград

про стягнення суми боргу в розмірі 17000грн99коп, пені в розмірі 2510грн55коп, 3%річних в розмірі 976грн74коп, інфляційних втрат в розмірі 5326грн79коп.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 17000грн99коп, пені в розмірі 2510грн55коп, 3%річних в розмірі 976грн74коп, інфляційних втрат в розмірі 5326грн79коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати вартості спожитого природного газу відповідно до типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Позивач зазначив, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується:

- листом оператора ГТС №ТОВВИХ-23-17750 від 18.10.2022 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживачів з EIC-кодом 56XS000122THO00G;

- інформацією щодо споживача, який був зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10);

- відомостями з електронної платформи оператора ГТС щодо споживача з EIC-кодом 56XS000122THO00G (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі оператора ГТС).

Позивач стверджував, що в грудні 2021року поставив відповідачу природний газ об`ємом 0,37118м.куб. на суму 17000грн99коп (з урахуванням вартості транспортування).

Позивач зазначив, що відповідач не здійснив оплату за поставлений у грудні 2021 року природний газ, тому утворилась заборгованість в розмірі 17000грн99коп.

На підставі п.4.5 договору позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 2510грн55коп за період з 01.02.2022 по 31.07.2022.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 976грн74коп за період з 01.02.2022 по 31.12.2023 та інфляційні втрати в розмірі 5326грн79коп за період лютий 2022 року - грудень 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, задовольнив клопотання позивача та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Суд запропонувати відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На адресу суду 13.03.2024 надійшов сформований в системі «Електронний суд» відзив відповідача про незгоду із заявленими вимогами.

Відповідач вказав, що не отримував ухвалу суду засобами поштового зв`язку та ознайомився 07.03.2024 з текстом ухвали суду від 20.02.2024 в електронному кабінеті системи «Електронний суд».

Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 10856грн47коп, пені в розмірі 2510грн55коп, 3% річних в розмірі 976грн74коп, інфляційних втрат в розмірі 5326грн79коп.

Відповідач вказав про недоведеність позивачем оприлюднення на сайті 01.12.2021, 02.12.2021 інформації про зміну ціни на природний газ.

Відповідач наполягав на тому, що між сторонами договірні відносини були з 01.11.2021 по 30.11.2021 включно. Оскільки в подальшому, відповідач уклав з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» договір №03-1285/21-БО-Т від 29.11.2021 постачання природного газу на період з грудня 2021року по грудень 2022року включно. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» було зобов`язано зареєструвати на інформаційній платформі постачання природного газу з 01.12.2021 відповідачу, але цього не зробило.

Відповідач пояснив, що не знав про продовження постачання природного газу позивачем. На адресу відповідача у січні 2022року надходив рахунок на оплату природного газу №1256 за період 01 02.12.2021 на загальну суму 17000грн99коп (з ПДВ). Цей рахунок не міг бути оплачений внаслідок відсутності між сторонами договірних відносин та існування укладеного договору №03-1285/21-БО-Т від 29.11.2021 з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Відповідач повідомив про перерахування позивачу 92733грн31коп за розрахунковий період з 01.11.2021 до 30.11.2021 та перерахування ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за розрахунковий період у грудні 2021 - 124154грн96коп.

Відповідач зазначив, що з огляду на матеріали справи 01.12.2021 та 02.12.2021 позивач поставив відповідачу природний газ в обсязі 371,18м.куб.

Відповідач повідомив про визнання свого зобов`язання сплатити позивачу 6144грн52коп за постачання природного газу об`ємом 371,18м.куб за ціною 16,554грн за 1м3. Решту вимог відповідач не визнає, оскільки не порушував зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України ухвали належать до судових рішень.

Згідно з частиною 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 20.02.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 20.02.2024 о 16:17. Таким чином відповідач мав право надати відзив до суду в строк до 06.03.2024 включно.

Відзив разом з доказами наданий до суду за межами процесуального строку (13.03.2024). Відповідач не заявляв клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву та доказів.

З урахуванням частин 3, 8 статті 80, частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду відзив відповідача та не приймає до розгляду долучені до відзиву докази у зв`язку з наданням відзиву та доказів за межами встановленого строку.

На адресу суду 18.03.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» відповідь позивача на відзив.

Позивач вказав про відсутність доказів включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з 01.12.2021 по 02.12.2021 та наявність докази включення відповідача в цей період до Реєстру споживачів позивача. Тому доводи відповідача про наявність у нього іншого постачальника з 01.12.2021 по 02.12.2021 є необґрунтованими.

Позивач пояснив, що протягом жовтня-листопада 2021року застосовувався граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, встановлений пунктом 41-7 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021).

Позивач зазначив, що з 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price. В типовому договорі відсутня вимога про опублікування/оприлюднення ціни виключно на головній сторінці сайту постачальника. Дата публікації вартості газу не впливає на ціну позовних вимог, строк оплати не починає свій відлік від дати публікації вартості газу.

На адресу суду 22.03.2024 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» заперечення відповідача на відповідь позивача.

Відповідач вказав про укладення з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» договору №03-1285/21-БО-Т від 29.11.2021 постачання природного газу з грудня 2021 року по грудень 2022 року включно. За договором ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» було зобов`язано забезпечити своєчасну реєстрацію споживача у Реєстрі з 01.12.2021, але не зробило цього.

Відповідач пояснив, що лише після отримання рахунку позивача на оплату (природний газ) №1256 в січні 2022року відповідачу стало відомо, що перехід до нового постачальника природного газу не відбувся. Відповідач не мав можливості оплатити рахунок №1256 через його неправильність.

Відповідач стверджував, що позивач порушив вимоги пунктів 4.1, 5.1, 6.2 Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" та не оприлюднив на сайті детальну інформацію про зміну ціни на природний газ за п`ять днів до введення її в дію. Позивач не опублікував на сайті ціни на природний газ 01.12.2021 та 02.12.2021. Архів ціни постачальника останньої надії для непобутових споживачів на сайті позивача https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price не є беззаперечним доказом того, що ціни на газ були викладені на сайті постачальника саме за п`ять днів до введення у дію зміни ціни на газ 01.12.2023, 02.12.2023 відповідно.

Відповідач повідомив, що визнає свої зобов`язання в межах суми 6144грн52коп за постачання природного газу об`ємом 371,18м.куб. за ціною 16,554грн. за 1м.куб.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 10856грн47коп, пені в розмірі 2510грн55коп, 3% річних в розмірі 976грн74коп, інфляційних втрат в розмірі 5326грн79коп.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Дослідивши наявні у справі матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015 постачальник «останньої надії» це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

За результатами державного конкурсу та на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №917-р від 22.07.2020 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу строком на три роки як переможця конкурсу.

Згідно з пунктом 41-8 постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 №1236 від 09.12.2020 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021) з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року

1) АТ «Магістральні газопроводи України», ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», оператори газорозподільних систем мають забезпечити:

автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника останньої надії обсягів природного газу, спожитих з 01.10.2021 бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником;

внесення операторами газорозподільних систем до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи інформації щодо всіх захищених споживачів, приєднаних до газорозподільної системи, із зазначенням відповідної категорії, до якої належить такий споживач:

- побутові споживачі;

- бюджетні установи (в значенні Бюджетного кодексу України);

- заклади охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та заклади охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо);

- виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива.

2) АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» разом з Міністерством розвитку громад та територій, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, юридичним особам теплоенергетики державної та комунальної форм власності мають забезпечити, зокрема, укладення до 01.12.2021 договорів постачання газу між бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником «останньої надії».

Згідно з нормами Бюджетного кодексу України 6 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області є бюджетною установою.

Пунктом 1 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015 (зареєстровано Мін`юст України, 06.11.2015 за №1378/27823) (далі Кодекс ГТС) (в редакції станом на 01.11.2021) визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2496 від 30.09.2015, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС (в редакції станом на 01.11.2021) з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України Про ринок природного газу та Правилами постачання природного газу.

Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Інформаційна платформа щоденно до 06:00 UTC (08:00 за київським часом) години для зимового періоду та 05:00 UTC (08:00 за київським часом) години для літнього періоду газової доби надсилає операторам газорозподільних систем, оператору газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та постачальнику «останньої надії» перелік ЕІС-кодів споживачів, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику останньої надії через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

Згідно з пунктом 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (зареєстровано Мін`юст України, 06.11.2015 за №1382/27827) (далі Правила постачання природного газу), постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП №2501 від 30.09.2015, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2501 від 30.09.2015 (зареєстровано Мін`юст України, 06.11.2015 за № 1387/27832) затверджений Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Матеріали справи містять підписаний сторонами типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії».

З огляду на матеріали справи протягом періоду з 01.11.2021 по 02.12.2021 діяв типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі договір), укладений між 6 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі споживач) та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі постачальник «останньої надії»).

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник «останньої надії» зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктами 3.1, 3.3 договору визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Період безперервного постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії», крім випадків дострокового розірвання договору.

Пунктами 4.1 4.4 договору передбачено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником «останньої надії» на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником «останньої надії» відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником «останньої надії» на власному сайті.

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник «останньої надії» зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником «останньої надії» і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником «останньої надії» відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Згідно з пунктами 11.1, 11.3 договору цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником.

Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику «останньої надії» за цим договором.

Протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС).

Згідно з пунктом 5 розділу І Правил постачання природного газу діючий постачальник - постачальник природного газу, до Реєстру споживачів якого включений споживач у відповідному періоді постачання.

В листі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» №ТОВВИХ-23-17750 від 07.12.2023 зазначено, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS000122ТНО00G був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у період з 01.11.2021 по 02.12.2021. Обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56XS000122ТНО00G у вказаний період внесені до алокації постачальника «останньої надії» ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у листопаді 2021року дорівнюють 5519,84м3, у грудні 2021року (з 01.11.2021 по 02.12.2021) 371,18м3.

Відповідно до матеріалів справи споживачем з ЕІС-кодом 56XS000122ТНО00G є 6 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області.

Згідно з пунктом 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №809 від 30.09.2015 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021), для бюджетних установ (у значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) постачання природного газу з 01.10.2021 по 30.11.2021 здійснюється постачальником «останньої надії» за ціною, що не може перевищувати 16,8гривні за 1куб.метр з урахуванням податку на додану вартість.

Позивач визначив вартість поставленого природного газу за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 та направив на адресу відповідача рахунок на оплату поставленого природного газу №30499 на суму 92733грн31коп.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) за 01.12.2021 та за 02.12.2021 оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

З урахуванням оприлюднених показників вартості природного газу позивач визначив вартість поставленого природного газу за період з 01.12.2021 по 02.12.2021 та направив на адресу відповідача рахунок на оплату поставленого природного газу №1256 на суму 17000грн99коп, отриманий відповідачем.

Згідно з матеріалами справи 24.12.2021 відповідач в повному обсязі сплатив вартість поставленого природного газу з 01.11.2021 по 30.11.2021 в розмірі 92733грн31коп. Несплаченою залишається вартість поставленого природного газу з 01.12.2021 по 02.12.2021 на суму 17000грн99коп.

Слід зазначити, що предметом розгляду даної справи є стягнення суми основного боргу та нарахованих сум пені, відсотків річних та інфляційних втрат з відповідача за неналежне виконання умов договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» на ринку природного газу, укладеного відповідачем з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Спір у даній справі не стосується питання належного/неналежного виконання умов договору №03/1285/21-БО-Т від 29.11.2021, укладеного між відповідачем та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Посилання відповідача на договір №03/1285/21-БО-Т від 29.11.2021 не підтверджує факт постачання ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» природного газу відповідачу 01.12.2021 та 02.12.2021.

З огляду на відомості з Інформаційної платформи оператора ГТС з 01.11.2021 по 02.12.2021 саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник «останньої надії». Відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у спірний період.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на положення пункту 4.4 договору, відповідач мав сплатити вартість поставленого природного газу за грудень 2021 року до 31.01.2022.

При цьому дата публікації вартості газу не впливає на строк оплати, оскільки в пункті 4.4 договору початок відліку не пов`язаний з датою публікації вартості газу.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

До суду не надано докази сплати суми боргу в розмірі 17000грн99коп в повному обсязі або частково.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 17000грн99коп обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 4.5 договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 2510грн55коп за період з 01.02.2022 по 31.07.2022.

Суд перевірив розрахунок пені, складений позивачем. Розрахунок є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 №914/1888/19, від 26.01.2021 №916/880/20, від 23.01.2021 №921/580/19, від 26.01.2021 №916/880/20.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/536/18, від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, від 06.09.2019 у справі у справі №914/2252/18, від 30.09.2019 у справі №905/1742/18, від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

Позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 2510грн55коп.

Враховуючи те, що діяльність відповідача спрямована на ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру, гасіння пожеж, аварійно-рятувальних робіт суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 2510грн55коп до 100грн.

На підставі статті 625 Цивільного Кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 976грн74коп за період з 01.02.2022 по 31.12.2023 та інфляційної складової в розмірі 5326грн79коп за період лютий 2022 року - грудень 2023 року.

Суд перевірив складені позивачем розрахунки та встановив, що розрахунок інфляційних втрат містить арифметичну помилку.

Задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 976грн74коп за період з 01.02.2022 по 31.12.2023 та інфляційної складової в розмірі 5326грн78коп за період лютий 2022 - грудень 2023. В задоволенні стягнення інфляційної складової у розмірі 0грн01коп слід відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позов був сформований в системі Електронний суд, позивачем було сплачено платіжною інструкцією № від 08.02.2024 судовий збір в розмірі 2422грн40коп.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. При розподілі суми судового збору суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення цих сум.

Керуючись нормами Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (зареєстровано Мін`юст України, 06.11.2015 за №1382/27827), Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015 (зареєстровано Мін`юст України, 06.11.2015 за №1378/27823), Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про стягнення суми боргу в розмірі 17000грн99коп, пені в розмірі 2510грн55коп, 3%річних в розмірі 976грн74коп, інфляційних втрат в розмірі 5326грн79коп - задовольнити частково.

Зменшити розмір пені з 2510грн55коп до 100грн.

Стягнути з 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 38101636; місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Героїв Рятувальників, 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (ідентифікаційний код: 40121452; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) суму боргу в розмірі 17000грн99коп, пеню в розмірі 100грн, 3%річних в розмірі 976грн74коп, інфляційну складову в розмірі 5326грн78коп та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422грн40коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова