ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" квітня 2024 р. Справа № 924/62/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Томковій А.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області

2. Західного офісу Держаудитслужби

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Комунального некомерційного підприємства "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів

Представники сторін:

від прокуратури: Приступа В.І.;

від позивача 1: не з`явився;

від позивача 2: Нестерук М.П.;

від відповідача: Ільчишин О.Г.

від третьої особи: не з`явився.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 18.04.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

08.01.2024 Керівник Летичівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та Західного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022 до договору №22400061 від 04.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Комунальним некомерційним підприємством "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради, та про стягнення з відповідача на користь Летичівської селищної ради надмірно сплачених, відповідно до умов договору №22400061 від 04.01.2022, коштів в сумі 92683,89 грн.

Прокурор в позовній заяві також просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне некомерційне підприємство "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради ().

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 12.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10:30 год. 08.02.2024 року. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 02 лютого 2024 року, а прокуратурі та позивачам строк для подання відповіді на відзив до 08 лютого 2024 року. Залучено до участі у справі №924/62/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Комунальне некомерційне підприємство "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради (вул. Савіцького Юрія, 36, смт. Летичів, Хмельницької області, 31500, ). Встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача строк для подачі пояснень щодо позову до 08.02.2024 року.

30.01.2024 представником Західного офісу Держаудитслужби подано письмові пояснення з додатками.

01.02.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив відповідача з додатками.

Судом у підготовчому засіданні 08.02.2024 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 12:30 год. 29.02.2024.

09.02.2024 від керівника Летичівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

28.02.2024 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника останньої, у якому також повідомлено про підтримання позовних вимог Летичівської окружної прокуратури.

29.02.2024 від Летичівської селищної ради надійшла заява про неможливість забезпечення участі в судовому засіданні у зв`язку з проведенням 29.02.2024 чергового пленарного засідання ради.

Судом у підготовчому засіданні 29.02.2024 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті у судовому засіданні на 12:00 год. 21.03.2024.

У судовому засіданні 21.03.2024 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про оголошення перерви до 11:00 год. 18.04.2024. Ухвалою суду від 21.03.2024 повідомлено Летичівську селищну раду та Комунальне некомерційне підприємство "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради про дату, час та місце судового засідання.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Керівник Летичівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та Західного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022 до договору №22400061 від 04.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Комунальним некомерційним підприємством "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради, та про стягнення з відповідача на користь Летичівської селищної ради надмірно сплачених коштів в сумі 92683,89 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що укладення сторонами додаткових угод №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022 до договору №22400061 від 04.01.2022, якими збільшено ціну за 1 кВт.год. електричної енергії загалом на 6,3% та зменшено обсяг поставленої електричної енергії загалом на 19 265,75 кВт/год., суперечить вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому останні підлягають визнанню недійсними. Прокурор зазначає, що такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у цій сфері, запобігання проявам корупції та розвитку добросовісної конкуренції. Стверджує, що на виконання умов договору №22400061 від 04.01.2022 та додаткових угод №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022, якими внесено зміни до істотних умов договору, споживачем безпідставно надмірно сплачено, а ТОВ "Хмельницькенергозбут" безпідставно збережено кошти на загальну суму 92683,89 грн.

У письмових поясненнях представником Західного офісу Держаудитслужби вказано, що за результатами опрацювання інформації, розміщеної в електронній системі закупівель встановлено, що КНП "Летичівською багатопрофільною лікарнею" 06.01.2023 оприлюднено в електронній системі закупівель Звіт про виконання договору закупівлю, підстав для здійснення органом державного фінансового контролю моніторингу вищезазначеної процедури немає. Окрім того, на адресу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області відповідне доручення та дозвіл суду на проведення позапланової виїзної ревізії в КНП Летичівська багатопрофільна лікарня від Летичівської окружної прокуратури не надходили. За такої обставини, законних підстав для проведення позапланової виїзної ревізії в підконтрольній установі не було, підтвердити чи спростувати наявність або відсутність порушень законодавства у сфері закупівель за процедурою ОА-2021-12-03-014559-е Управління немає законних підстав. До пояснень додано копії листів від 06.06.2023 та від 04.05.2023, звіту про виконання договору про закупівлю від 06.01.2023.

У відзиві на позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" проти позовних вимог заперечує. Посилається на те, що договір №22400061 від 04.01.2022 було укладено за цінами, які діяли на момент подання тендерної пропозиції та проведення аукціону, а також відповідно до тендерної документації, адже в іншому випадку договір вважався б нікчемним. Додаткові угоди №1 та №3 до договору не суперечить умовам чинного законодавства та укладеного договору стосовно зміни регульованого тарифу.

Відповідач зазначив, що додаткові угоди про збільшення/зменшення ціни за одиницю товару сторонами договору не підписувалася, оскільки сторони керувались підпунктом 5.9. пункту 5 договору, у якому передбачено, що зміна ціни за одиницю товару, згідно п.п. 5.6-5.7 договору здійснюється в письмовій формі, шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі електричної енергії згідно п. 5.14 договору. На думку ТОВ "Хмельницькенергозбут", укладаючи акти приймання передачі електричної енергії, на підставі звернення відповідача з доданим документальним обґрунтуванням, сторони не виходили за рамки 10 відсоткового збільшення ціни за одиницю товару, при цьому, загальна сума договорів не збільшувалась, а зменшувався обсяг закупівлі, що було погоджено з замовником, а обмеження строків зміни ціни за одиницю товару на дату укладення додаткових угод Законом України "Про публічні закупівлі" не встановлено.

При цьому, відповідач визначив у відзиві позицію про те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор, котрий не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У відповіді на відзив прокурор звернув увагу на те, що відповідач не надав жодного доказу, який би заперечував наведені у позові обставини та правові підстави даного позову. Ціна послуги чи товар має визначальне значення, а тому її необґрунтоване збільшення є прямим порушенням вимог законодавства та спробою уникнути наслідків публічного аукціону. Підписуючи 04.01.2022 із замовником договір про постачання електричної енергії №22400061 зі строком дії до 31.12.2022, відповідач мав врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання та можливі економічні наслідки, проте прийняв на себе зобов`язання за договором поставляти споживачу товар по узгодженій ціні. Прокурор наголошує на тому, що єдина підстава, на яку посилається постачальник, як на обгрунтування укладення додаткової угоди про підняття тарифу, була відома йому, як учаснику, на момент проведення процедури закупівлі (постанова НКРЕКП за № 2454 прийнята 01.12.2021 та постанова НКРЕКП за № 2611 прийнята 17.12.2021, рішення про визначення переможця прийнято 21.12.2021, а договір укладено 04.01.2022). Таким чином, п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону чітко визначає, що зміна істотних умов договору через зміну регульованих цін (тарифів) можлива лише у випадку, коли такі тарифи змінилися після підписання договору та до повного його виконання. Відповідно, жодних змін регульованих цін (тарифів) з моменту підписання договору (04.01.2022) по дату укладання додаткової угоди №1 (27.01.2022) не відбувалося.

Водночас, прокурор посилається на довідку Хмельницької торгово-промислової палати № 22-05/1340 від 19.12.2023, отриману на запит прокуратури, за змістом якої середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу вперед» (РДН) станом на 04.01.2022 (дата укладення договору) становила 2 977,48 грн. за 1 МВт/год, а станом на 27.01.2022 (дата укладення додаткової угоди за № 1) становила 2 637,83 грн. за 1 МВт/год, (-11,41 %), що свідчить про недотримання сторонами п. 5.5 договору. Прокурор зазначає, що інформаційна довідка Хмельницької торгово-промислової палати від 01.09.2022, на яку посилались сторони при укладення додаткової угоди №3 від 26.09.2022, не містить інформацію про здорожчання ціни на конкретні дати, а містить лише відомості про відношення цін на електричну енергію за січень та серпень 2022 року в цілому.

Враховуючи, що визнання недійсними додаткових угод до основного договору не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними. Саме тому отримана відповідачем оплата у сумі 92 683,89 грн.. за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

З приводу подачі позову прокуратурою, останній зазначив про те, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому в судовому проваджені відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У даному випадку звернення до суду з позовом з метою захисту інтересів держави в особі територіальної громади є обов`язком Летичівської селищної ради, як розпорядника коштів місцевого бюджету за спірною додатковою угодою, а не її правом. Окрім того, слід врахувати, що стороною договору є КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня» Летичівської селищної ради, яке є одержувачем та розпорядником коштів місцевого бюджету. У відповіді на листи окружної прокуратури про повідомлення про вжиті заходи, спрямовані на визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених коштів, Летичівською селищною радою листом №4761 від 20,12.2023 повідомлено, що вжити відповідних заходів не представляється можливим, та рада не заперечує, щоб прокуратура звернулася до суду з відповідною позовною заявою на захист її інтересів. У зв`язку із отриманням відповіді компетентного орану про непред`явлення позову та відсутність будь-яких посилань цього органу на вчинення дій для усунення виявлених порушень, прокурор правомірно користується процесуальними правами щодо звернення до суду з даним позовом. Прокурор у відповіді на відзив посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у п. 56 постанови від 22.09.2022 у справі №125/2157/19, за змістом якої вимоги особи, яка в судовому порядку домагається застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину. Інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу. За таких обставин, на думку прокурора, стягнення коштів в сумі 92 683,89 грн. є ефективним способом захисту та забезпечить відновлення порушених прав позивача. Аналогічна правова позиція щодо правомірності стягнення безпідставно отриманих коштів за незаконними правочинами на користь органу місцевого самоврядування викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 серпня 2023 року у справі № 924/1283/21. Таким чином, обрані прокурором у якості позивачів уповноважені органи були обізнані про існуючі порушення бюджетного законодавства, повідомлені прокурором про такі порушення у листах, а також у повідомленні про намір представництва їх інтересів від 22.12.2023, разом з тим, належних заходів на захист порушених інтересів останні не вжили.

КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради у клопотанні про розгляд справи без участі представника останньої, зазначило про підтримання позовних вимог Летичівської окружної прокуратури.

Прокурор в судовому засіданні 18.04.2024 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача 2 в судовому засіданні відніс вирішення заявлених позовних вимог на розсуд суду.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.04.2024 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просив відмовити в позові.

Представники позивача 1 та третьої особи в судове засідання 18.04.2024 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду від 21.03.2024 на офіційну електронну адресу позивача 1, зареєстровану в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, та на електронну пошту третьої особи.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/62/24 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників позивача 1 та третьої особи за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

Комунальним некомерційним підприємством "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу оголошення про проведення відкритих торгів за UА-2021-12-03-014559-с про закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09310000-5 - Електрична енергія» (Електрична енергія) у кількості 350 000 кВт./год. зі строком поставки до 31.12.2022. Кінцевий строк подання тендерних пропозицій - 20.12.2021, дата та час проведення електронного аукціону - 21.12.2021 14:44.

За змістом доданого протоколу розкриття тендерних пропозицій UА-2021-12-03-014559-с від 21.12.2021 ТОВ "ХМЕЛЬНИЦЬКЕНЕРГОЗБУТ" визнано таким, що відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації. Відсутні підстави для відмови установлені ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі", ціна тендерної пропозиції до початку аукціону - 1 855 000,00 грн., ціна тендерної пропозиції після закінчення аукціону - 1 844 500,00 грн.

04.01.2022 між Комунальним некомерційним підприємством "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради та ТОВ "Хмельницькенергозбут" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №22400061, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.

Згідно з п. 1.2 договору його умови розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ).

У п. 1.4 договору сторони, керуючись п. 3.2.6 ПРРЕЕ, дійшли взаємної згоди на укладання договору на умовах, відмінних від публічної комерційної пропозиції постачальника. Цей договір укладено у вигляді єдиного письмового документу на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції постачальника, поданої згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UА-2021-12-03-014559-с).

За цим договором постачальник продає споживачу із 04.01.2022 до 31.12.2022 товар "Електрична енергія "ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія" для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Ціна цього договору становить 1844500,00 грн., в т.ч. ПДВ 307416,67 грн. (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 5.2 договору ціна за одиницю товару визначається у додатку №1 до Договору "Комерційна пропозиція Постачальника".

Ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з передачі електричної енергії визначено в Додатку № 1 до договору (п. 5.3 договору).

Пунктом 5.4 договору передбачено, що ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з розподілу електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з розподілу електричної енергії визначено в Додатку № 1 до договору. Вказані послуги оплачуються споживачем через постачальника. Споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії через постачальника. При цьому, постачальник зобов`язаний при виставленні рахунка за електричну енергію споживачу окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.

Сторони домовилось, що на виконання п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" зміна ціни за одиницю товару та становлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється виходячи з коливання ціни на ринку товару, а саме, зміни середньозваженої ціни на ринку на добу на перед (РДН) (п. 5.5 договору).

Відповідно до п. 5.5.1 договору сторони домовились про збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадку зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Внесення таких змін можливе за наявності пред`явленого учасником обгрунтованого документального підтвердження коливання ціни такого товару на ринку, отриманого від уповноваженого органу (довідка (експертний висновок) з Торгово-промислової палати України чи її територіального відділення. Документ, що подається учасником повинен містити інформацію про ринкову (середньоринкову) ціну на товар станом на дату укладання договору (попередньої додаткової угоди) та ринкову (середньоринкову) ціну на товар станом на момент укладання додаткової угоди (документ, що підтверджує коливання ціни товару на ринку повинен бути виданим не більше 5 календарних днів відносно дати укладення додаткової угоди). Коливання ціни на ринку має бути обгрунтовано та підтверджено посиланням на дані ДП "Оператор ринку", зокрема офіційного сайту http://www.oree.com.ua/. Зміна ціни за одиницю непоставленого товару здійснюється шляхом множення ціни за одиницю товару станом на дату укладання договору (попередньої додаткової угоди) на індекс (коефіцієнт) зростання вартості товару. У разі документально підтвердженого зростання ціни за одиницю товару, одночасно здійснюється зменшення кількості товару. Застосування зміненої ціни за одиницю електричної енергії для виставлення рахунку за спожиту електричну енергію здійснюється з дати підписання сторонами додаткової угоди.

На виконання п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони у п. 5.7 договору домовилось, що зміна умов цього договору допускається у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, а саме: у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару за цим договором.

У випадку зміни тарифу на передачу та/або тарифу на розподіл електричної енергії постановою НКРЕКП або рішенням іншого уповноваженого органу влади сторони вносять відповідні зміни в додаток №1 до договору шляхом укладення додаткової угоди до договору та викладенням додатку №1 до договору в новій редакції (пп. 5.7.1 договору).

Згідно з пп. 5.7.3 договору додаткова угода про внесення змін до договору має містити посилання на дату та номер документу, яким змінено тариф на передачу та/або тариф на розподіл електричної енергії, дату (період), з якої такий тариф починає діяти, а також розмір встановленого тарифу у стовпчиках 5 та/або 6 таблиці Додатку № 1 до Договору.

У п. 5.8 договору зазначено, що зміна ціни за одиницю товару згідно п. п. 5.6-5.7 договору здійснюється в письмовій формі, шляхом підписання сторонами додаткової угоди.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, протягом якого споживачу здійснювалось постачання електричної енергії згідно поданих Заявок (п. 5.11 договору).

Згідно з п. 5.12 договору по закінченні розрахункового періоду постачальник зобов`язаний надати для підписання споживачу Акт приймання-передачі електричної енергії. споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 робочих днів, або дати вмотивовану відмову від підписання такого акту, у цей же строк. Акт приймання-передачі електричної енергії має містити інформацію про розрахунок ціни за одиницю товару згідно умов цього договору та іншу інформацію згідно з вимогами договору.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2022 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 13.1 договору).

Як визначено у п. 13.6 договору, істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 року (із змінами).

Невід`ємною частиною цього Договору є: Додаток №1 - Комерційна пропозиція Постачальника; Додаток №2 - Примірна форма Заявки на постачання електричної енергії Споживачу; Додаток №3 - Примірна форма Акту приймання-передачі електричної енергії (п. 15.1 договору).

У додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника, сторони погодили: кількість електричної енергії - 350 000 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 2,97631 грн., базову ціну товару, без ПДВ, з тарифом на передачу та тарифом на розподіл 4,39167 грн., загальна вартість договору в т.ч. з ПДВ 20% - 1 844 500,00 грн. з ПДВ.

У п.п. 1.1, 1.2 Додатку №1 зазначено, що у відповідності до п.п. 5.3, 5.4 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі згідно якої укладено цей договір затверджено постановами НКРЕКП №2353 від 09.12.2020р., №2381 від 09.12.2020р. та становить, без ПДВ - 0,29393 грн., тариф на розподіл, без ПДВ - 1,12143 грн.

Сторонами підписано Додаток №2 до договору "Заявка на постачання електричної енергії споживачу", Додаток №3 "Примірна форма Акту приймання-передачі електричної енергії".

За змістом доданої довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 19.12.2023 надано інформацію про середньозважені ціни купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) та на внутрішньодобовому ринку (ВДР) для Об`єднаної енергосистеми України (ОЕС) та відсоток коливання цін: 04.01.2022 РДН ОЕС України 2977,48 грн. за Мвт/год, 27.01.2022 - 2637,83 грн. за Мвт/год., коливання ціни - 11,41 %.

27.01.2022 сторонами, на підставі п.п. 1, 7 ч. 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" укладено додаткову угоду №1 до вищевказаного договору, яку підписано у зв`язку з набуттям 01.01.2022 року чинності постанови НКРЕКП №2611 від 17.12.2021 та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії із 1,12143 грн/кВт*год без ПДВ до 1,26442 грн/кВт*год без ПДВ та постанови НКРЕКП №2454 від 01.12.2021 та зростанням тарифу на послуги з передачі електричної енергії із 0,29393 грн/кВт*год без ПДВ до 0,34564 грн/кВт*год без ПДВ.

У новій редакції Додатку №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 335 141,83 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 2,97631 грн., базову ціну товару, без ПДВ, з тарифом на передачу та тарифом на розподіл 4,58637 грн., загальна вартість договору в т.ч. з ПДВ 20% - 1 844 500,00 грн. з ПДВ.

У новій редакції Додатку №1 зазначено, що відповідно до п. 5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2454 від 01.12.2021, та становить 0,34564 грн.; відповідно до п. 5.4 договору тариф на розподіл електричної енергії, що включений в ціну за одиницю товару, станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно з якою укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП №2611 від 17.12.2021, та становить 1,26442 грн.

ТОВ "Хмельницькенергозбут" звернулось до КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради з листом від 08.09.2022 №03.05.05.4422, в якому повідомлено, що у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в серпні 2022р. - 2993,06 грн./Мвт.год. в порівнянні з січнем 2022р. - 2855,07 грн./Мвт.год., що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 01.09.2022 №22-05/610, надано додаткову угоду до договору від 04.01.2022 року №22400061. Тариф згідно договору від 04.01.2022 року №22400061 в вересні 2022 року становитиме 5,67325 грн./кВт*год. з ПДВ. До листа додано довідку від 01.09.2022 №22-05/610 та примірник додаткової угоди у 2 екземплярах.

26.09.2022 сторонами, на підставі п.п. 1, 2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" укладено додаткову угоду №3 до вищевказаного договору, яку підписано у зв`язку з збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в серпні 2022р. - 2993,06 грн./Мвт.год. в порівнянні з січнем 2022р. - 2855,07 грн./Мвт.год., що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 01.09.2022 №22-05/610.

У новій редакції Додатку №1 до Додаткової угоди №1 до договору - Комерційна пропозиція постачальника сторони погодили: кількість електричної енергії - 330 734,25 кВт/год, ціну товару без ПДВ, без тарифу на передачу та без тарифу на розподіл за кВт/год 3,11765 грн., базову ціну товару, без ПДВ, з тарифом на передачу та тарифом на розподіл 4,72771 грн. (з 01.09.2022), загальна вартість договору в т.ч. з ПДВ 20% - 1 844 500,00 грн. з ПДВ.

До матеріалів справи додано Додаткову угоду №2 від 27.12.2022, згідно з якою зменшено суму договору на 192 908,02 грн., викладено п. 5.1 договору в такій редакції: "Ціна цього договору становить 1651591,98 в т.ч. ПДВ 275265,33 грн.".

06.01.2023 на веб-порталі "РгоZоrrо" опубліковано звіт про виконання договору про закупівлю №UA-2021-12-03-014559-с.

Сторонами договору підписано акти прийняття-передавання товарної продукції №22400061 від 31.01.2022 на суму 171 878,81 грн. у обсязі 31230 кВт*год., від 28.02.2022 на суму 160 326,65 грн. у обсязі 29 131 кВт*год., від 31.03.2022 на суму 126 572,81 грн. у обсязі 22 998 кВт*год., від 30.04.2022 на суму 115 471,96 грн. у обсязі 20 981 кВт*год., від 31.05.2022 на суму 167 877,65 грн. у обсязі 30 503 кВт*год., від 30.06.2022 на суму 76 385,08 грн. у обсязі 13 879 кВт*год., від 31.07.2022 на суму 110 138,93 грн. у обсязі 20 012 кВт*год., від 30.09.2022 на суму 163 701,68 грн. у обсязі 28 855кВт*год., від 31.10.2022 на суму 161 585,57 грн. у обсязі 28 482 кВт*год., від 30.11.2022 на суму 138 580,52 грн. у обсязі 24 427 кВт*год., від 31.12.2022 на суму 154 749,30 грн. у обсязі 27 277 кВт*год.

Відповідачем виставлено КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради рахунки-фактури №22400061 за спожиту електричну енергію за серпень на суму 104 323,02 грн. за обсяг 18792 кВт*год.

На виконання умов договору №22400061 від 31.01.2022 та виставлених рахунків-фактури КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради сплатило ТОВ "Хмельницькенергозбут" 574 250,23 грн. за спожиту електричну енергію, що підтверджується платіжними дорученнями доданими до матеріалів справи за період з 20.01.2022 по 27.04.2022. До матеріалів справи додано виписки по рахунку КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" за період 26.05.2022 - 28.12.2022.

Відповідно до змісту довідки Летичівської селищної ради від 29.11.2023 №4478 загальна кількість електричної енергії поставленої згідно договору №22300061 від 04.01.2022 у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 становить 296 567 кВт. загальною вартістю 1 655 591,98 грн.

Листами від 04.05.2023, від 13.11.2023 та від 19.12.2023 керівник Летичівської окружної прокуратури звернувся до Летичівської селищної ради та Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, повідомивши про можливі допущені порушення при здійсненні закупівель за державні кошти, а також при підписанні додаткових угод №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022 до договору від 04.01.2022 №22300061 про постачання електричної енергії споживачу та у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" просив надати копії документів, що слугували підставою для укладення додаткових угод до договору, платіжних доручень, актів прийому-передачі електричної енергії та інформацію щодо вжитих заходів до усунення порушень законодавства щодо визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення безпідставно набутого майна.

У повідомленнях від 20.12.2023 №4761 та від 26.12.2023 №4828 Летичівська селищна рада повідомила, що самостійно вжити заходів представницького характеру щодо визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 92 683,89 грн. безпідставно набутого майна (коштів) не представляється можливим, а тому не заперечує щодо вжиття вказаних заходів по даному факту Летичівською окружною прокуратурою.

За змістом листа Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області від 06.06.2023 прокуратуру повідомлено, що в Управління відсутні правові підстави для здійснення моніторингу зазначеної у листі процедури закупівлі.

Керівник Летичівської окружної прокуратури звернувся до позивачів з повідомленнями від 22.12.2023, в яких на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомив про намір здійснювати представництво в суді інтересів держави шляхом пред`явлення до Господарського суду Хмельницької області позову до ТОВ "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Відповідно до п. 1.2 додано Статуту Комунального некомерційного підприємства "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради, затвердженого рішенням сесії Летичівської селищної ради №7 від 28.01.2021, до складу засновників підприємства включена Летичівська селищна рада, яка рішенням сесії від 22.10.2020р. №4 прийняла у комунальну власність Летичівської селищної ради КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня". Майно підприємства є власністю Летичівської об`єднаної територіальної громади в особі Летичівської селищної ради.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Вказана правова норма кореспондується з положеннями частини першої статті 626 ЦК України.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою до іншої сторони чи сторін правочину; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення того, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, у чому полягає його порушення, і в залежності від цього у який ефективний спосіб порушене право може бути захищено.

Статтею 236 ЦК України передбачено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Правові наслідки визнання господарського зобов`язання недійсним закріплені у статті 208 ГК України.

Якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

У разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Аналогічні положення містить цивільне законодавство.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина 1 стаття 216 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав.

З огляду на зазначене, якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійсним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави або за клопотанням сторони спору здійснює заміну відповідача на належного або залучає співвідповідача.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками наведеними у постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року в справі №705/3876/18, від 19 серпня 2020 року в справі №639/6295/16-ц, від 14 липня 2020 року в справі №686/23977/18, від 08 липня 2020 року в справі №612/808/18.

Частинами 1, 3, 4 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.2022 між Комунальним некомерційним підприємством "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради та ТОВ "Хмельницькенергозбут" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №22400061, на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції ТОВ "Хмельницькенергозбут" поданої згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UА-2021-12-03-014559-с) з подальшим підписанням спірних додаткових угода №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022.

Керівник Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та Західного офісу Держаудитслужби звернувся до суду з позовом про визнання недійсними додаткових угод №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022 до договору №22400061 від 04.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Комунальним некомерційним підприємством "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради визначивши стороною у справі лише одну сторону оспорюваних правочинів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут".

Суд вважає, що при прийнятті рішення належить врахувати викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19 та постанові Верховного Суду від 30.01.2024 у справі №924/564/22 висновки щодо застосування норм статей 203, 215, 216 ЦК України в контексті того, що під час розгляду позову про визнання правочину недійсним сторонами справи мають бути всі сторони цього правочину.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах №570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц).

Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №910/7122/17).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 09.02.2021 у справі №635/4741/17.

Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20).

Пред`явлення позовної заяви лише до однієї зі сторін оспорюваного правочину не відповідає викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19 висновкам про те, що:

1) вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав;

2) якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійсним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави або за клопотанням сторони спору здійснює заміну відповідача на належного або залучає співвідповідача.

Пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові та виключає необхідність суду надавати оцінку іншим аргументам скаржника, які стосуються передусім з`ясування обставин обґрунтованості/необґрунтованості позову про визнання правочину недійсним, оскільки дослідженню вказаних обставин має передувати встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин (схожий за змістом висновок сформульовано в пункті 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20 та у постанові Верховного Суду від 30.01.2024 по справі № 924/564/22).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Окремо судом при вирішенні спору взято до уваги, що у справі Трофимчук проти України Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін; Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа Руїс Торіха проти Іспанії).

З урахуванням вищевикладених мотивів відмови в задоволенні позову про визнання недійсними додаткових угод №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022 до договору №22400061 від 04.01.2022 (з підстав неналежного складу відповідачів у справі) виключається необхідність їх передчасного дослідження на предмет відповідності чинному законодавству.

З огляду на встановлення судом неналежного суб`єктного складу відповідачів у цій справі, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19, у позові керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та Західного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 27.01.2022 та №3 від 26.09.2022 до договору №22400061 від 04.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Комунальним некомерційним підприємством "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради належить відмовити.

Враховуючи визначену у ст. 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, у позові про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" на користь Летичівської селищної ради надмірно сплачених, відповідно до умов договору №22400061 від 04.01.2022, коштів в сумі 92683,89 грн. також належить відмовити.

Доводи прокурора судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються викладеними судом висновками.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на прокуратуру у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронний кабінет, а у разі відсутності такої можливості - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2024.

Суддя А.М. Яроцький