РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1152/15 (927/116/24)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Пилипенко Тетяни Вікторівни (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7; код 34339125 ()) про стягнення 918 597 грн 00 коп., поданої в межах справи за заявою КРЕДИТОРА: Головного управління ДПС у Чернігівській області 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11
БОРЖНИК: Закрите акціонерне товариство «Інтерліс» (код 32094901) 14001, м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11 18021, м. Черкаси, вул. Володимира Великого (Гагаріна), 83, кв. 29 (ІНФОРМАЦІЯ_1) (адреса ліквідатора Пилипенко Т.В.) (РНОКПП НОМЕР_2 )
про визнання боржника банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області (надалі - кредитор) подана заява про порушення справи про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» (надалі - боржник) на підставі ст. 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство), яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.10.2015 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2016 порушено провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Пилипенко Т.В.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016, припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Бандолу О.О.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016 скасовані постанова Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Чернігівської області від 14.11.2016 № 02-01/72/16 був призначений повторний автоматичний розподіл справи № 927/1152/15, внаслідок якого для її розгляду визначено суддю А.С.Сидоренка.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 13.02.2018 припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Пилипенко Т.В.

В подальшому строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Пилипенко Т.В. неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.02.2024 на шість місяців до 13.08.2024 включно.

29 січня 2024 року, в межах даної справи про банкрутство, до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява від 25.01.2024 № 02-05/07 Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» в особі ліквідатора Пилипенко Т.В. до Чернігівської міської ради про стягнення 918 597 грн 00 коп. (присвоєно єдиний унікальний номер 927/116/24), якою позивач просить стягнути з органу місцевого самоврядування завдані збитки (матеріальну шкоду) в сумі 918 597,00 грн.

В обґрунтування поданої позовної заяви товариство посилається на протиправну бездіяльність Чернігівської міської ради, яка полягає в ухиленні від розгляду неодноразових звернень ліквідатора - арбітражного керуючого Пилипенко Т.В. щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду земельних ділянок та прийняття з даного приводу відповідного рішення. Натомість без такого рішення органу місцевого самоврядування, без технічної документації із землеустрою та кадастрових номерів орендованих земельних ділянок неможливою є реалізація нерухомого майна банкрута в межах встановленого законом та судом строку ліквідаційної процедури; як наслідок - протягом тривалого часу (починаючи з 13.02.2019 і по даний час) ліквідатор вимушений зберігати та охороняти відповідне майно та нести значні збитки (грошові кошти, які могли би бути спрямовані на розрахунки з кредиторами у т.ч. і з відповідачем).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.02.2024 постановлено:

прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 927/1152/15 (927/116/24);

розгляд позовної заяви здійснювати в межах справи № 927/1152/15 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

залучити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача;

встановити процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановити процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив;

встановити процесуальний строк для подання третьою особою ( ОСОБА_1 ) письмових пояснень щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії позовної заяви;

роз`яснити сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

20.02.2024, у встановлений судом процесуальний строк, через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 20.02.2024 № 34/06-03 на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства України.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує, що рішенням IV сесії Чернігівської міської ради IV скликання від 12.09.2002 «Про надання, вилучення та передачу земельних ділянок в межах міста Чернігова», Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» передано земельні ділянки в довгострокову оренду, строком на 25 років, для обслуговування виробничого комплексу «Завод залізобетонних конструкцій»: площею 2,108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе; площею 4,499 га по вул. Ціолковського, 11, в т.ч. 0,0308 га - проїзд загального користування.

Згідно свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002, виданих на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.09.2002 № 194, Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» належать на праві власності об`єкти нерухомого майна по вул. Ціолковського, 11 та по вул. Михайло - Коцюбинське шосе в м. Чернігові. Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право власності ЗАТ «Інтерліс» на об`єкти нерухомого майна, яке посвідчується свідоцтвами про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002, було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.04.2003.

11 грудня 2002 року між Чернігівською міською радою (Орендодавцем) та ЗАТ «Інтерліс» (Орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки згідно умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в довгострокову оренду земельні ділянки, що знаходяться за адресами:

м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11 площею 44 990 м2 (т. ч. 0,0308 га - проїзд загального користування) за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення - обробка деревини та виробництво виробів з деревини, грошова оцінка земельної ділянки - 5 849 149,00 грн;

м. Чернігів, вул. Михайло - Коцюбинське шосе площею 21 080 м2 за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення - обробка деревини та виробництво виробів з деревини, грошова оцінка земельної ділянки - 3 113 516,00 грн.

Даний договір оренди земельної ділянки був посвідчений нотаріально 11.12.2002 та зареєстрований в Управлінні земельних ресурсів Чернігівської міської ради 11.12.2002 за № 1787 (Договір № 1787).

За змістом п. 2.3 Договору № 1787 у разі припинення або розірвання договору, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю земельну ділянку в стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. Земельна ділянка вважається повернутою Орендодавцю з моменту підписання акту приймання-передачі.

Орендодавець має право вимагати від Орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договором оренди; своєчасного внесення орендної плати; вимагати від Орендаря збільшення розмірів орендної плати у разі збільшення відповідно до законодавства України розмірів земельного податку та інших мотивів, визначених у п. 3 Договору інші права та обов`язки передбачені п. 4.1 Договору № 1787.

Орендар згідно п. 4.2 Договору № 1787 зобов`язаний виконувати встановлені щодо оренди земельні ділянки зобов`язання, додержуватися вимог п. 3.2 цього договору та виконувати обов`язки відповідно до умов договору.

Підставою розірвання договору за умовами п. 5 Договору № 1787 є в т.ч. вимога однією із сторін у випадку не виконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором.

Також 11.12.2002 сторонами був підписаний акт прийому - передачі земельних ділянок в оренду.

Рішенням ХІІІ сесії Чернігівської міської ради V скликання від 30.01.2007 «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова, погодження місця розташування об`єктів та надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок» (п. 22) враховуючи акт продажу з публічних торгів від 04.12.1998 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.10.2005 у справі № 1/179, було вилучено із довгострокової оренди ЗАТ «Інтерліс» земельну ділянку 0,0103 га по вул. Ціолковського, 11.

Додатковою угодою від 08.01.2009 до договору оренди № 1787 від 11.12.2002 внесено зміни у частині встановлення розміру орендної плати у розмірі 3 відсотка нормативної грошової оцінки землі.

Крім того, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2009 ОСОБА_1 набуто у власність 3/50 частки власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 17389301 по вул. Ціолковського, 11 в м. Чернігів.

Враховуючи зазначене у власності ЗАТ «Інтерліс» перебуває 47/50 частки власності, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності внесено запис від 19.04.2010.

Додаткова угода до договору оренди № 1787 з питання внесення змін до п. 1.1 щодо зміни площі та зазначення розміру грошової оцінки, виконуючим обов`язків виконавчого директора ЗАТ «Інтерліс» Іщенко О.І. не була підписана, товариство мало податкову заборгованість.

Крім того, листи управління земельних ресурсів від 25.06.2012 № 3320 та від 29.11.2013 № 7406 про необхідність укладення додаткової угоди (у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки землі) залишено товариством без реагування.

Також відповідач вказує, що відповідно до інформації Головного управління ДПС у Чернігівській області (лист від 27.02.2020 № 2555/25-01-04-03-07) ЗАТ «Інтерліс» декларувало податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки площею 21 080 м2 та 44 887 м2 за 2015-2016 роки, податкові декларації за періоди 2017-2020 років не подавалися.

За інформацією Головного управління ДПС у Чернігівській області (лист від 31.03.2021 № 1171/5/25-01-04-01-05) ЗАТ «Інтерліс» має податковий борг по орендній платі за землю у розмірі 3 408 605,98 грн; з вказаної суми основний платіж дорівнює 2 525 543,49 грн, даний борг виник у період з 31.08.2012 по 30.01.2017 внаслідок несплати поточних зобов`язань (лист від 24.06.2021 № 9892/6/25-01-13-02-17).

Ураховуючи інформацію Головного управління ДПС у Чернігівській області, викладену в листі від 31.03.2021 № 1171/5/25-01-04-01-05, у зв`язку з порушенням орендарем п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі», зміною істотних умов договору та систематичною несплатою орендної плати, враховуючи п. «д» ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», п. 28 рішення Чернігівської міської ради від 24.06.2021 № 9/VIII-21 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» припинено право оренди ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок: - площею 2,0108 га, по вул. Михайло-Коцюбинське шосе, 1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обробка деревини та виробництво виробів з деревини; - площею 4,4579 га, по вул. Ціолковського, 11 для основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обробка деревини та виробництво виробів з деревини), шляхом розірвання Договору оренди № 1787 від 11 грудня 2002 року

На адресу ЗАТ «Інтерліс» листом від 03.08.2021 № 790/ІН Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради була надіслана додаткова угода про розірвання Договору оренди № 1787 від 11 грудня 2002 року (повернутий відправнику за відсутності адресата); відповідна додаткова угода отримана арбітражним керуючим Пилипенко Т.В. 31.08.2021 з наступним повідомленням Управління про включення даного питання до порядку денного засідання комітету кредиторів, запланованого на другу декаду вересня 2021 року.

За інформацією Головного управління ДПС у Чернігівській області (лист від 07.02.2022 № 546/5/25-01-04-01-02) ЗАТ «Інтерліс» податкові декларації з плати за землю за 2018-2021 роки не подавало.

Також відповідач вказує, що з дати укладення договору оренди змінювалась нормативна грошова оцінка землі;

Рішенням Чернігівської міської ради від 26 січня 2017 року № 15/VІІ-18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова, рішення набуло чинності з 01.01.2018 року (рішення 31.03.2011 втратило чинність).

Враховуючи вищенаведене, розмір орендної плати за земельні ділянки зазначені у Договорі оренди № 1787 від 11.12.2002 не відповідає зазначеному у Договорі № 1787 від 11.02.2002.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, визначених ст. 141 Земельного кодексу України (п. «д»), передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Також відповідач зазначає, що в силу приписів ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо.

Як вже зазначалось вище, за умовами Договору № 1787 цільовим призначенням земельних ділянок є промислове: обробка деревини та виробництво виробів з деревини, земельні ділянки передано в оренду для обслуговування виробничого комплексу «Завод залізобетонних конструкцій».

Однак з огляду на визнання ЗАТ «Інтерліс» банкрутом, підприємницька діяльність останнього завершена, що також унеможливлює подальше використання орендарем вказаних земельних ділянок, а орендодавцем - отримання орендної плати за надання земельних ділянок в користування.

У відзиві на позовну заяву орган місцевого самоврядування вказує також, що всупереч вимогам ч. 5 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор, виявивши частку, яка належить банкруту у спільному майні, з метою задоволення вимог кредиторів у встановленому порядку не порушив питання про виділення цієї частки, як наслідок - не було сформовано окремі земельні ділянки під власністю ОСОБА_1 (3/50 частки) та ЗАТ «Інтерліс» (47/50 частки), а тому міська рада несе реальні втрати внаслідок не отримання грошових коштів як від позивача, так і від ОСОБА_1 .

Також відповідач посилається на ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України щодо права позивача замовити розроблення документації із землеустрою і без згоди органу місцевого самоврядування.

Крім того, відповідач вказує, що позивач належними доказами не підтвердив свої доводи щодо обов`язку органу місцевого самоврядування надати товариству дозвіл на розроблення технічної документації, оскільки в судовому порядку рішення зобов`язального характеру не приймались.

Серед іншого відповідач також зауважує, що 28.02.2018 між банкрутом та ПП «Десна-Експерт-М» був укладений Договір № 008/18-3в на виконання землевпорядних робіт; тобто орган місцевого самоврядування вважає, що документація із землеустрою була виготовлена землевпорядною організацією та передана ЗАТ «Інтерліс» як замовнику, однак до міської ради вона не передавалась, докази її надання до Держгеокадастру також відсутні (як і докази відмови органу Держгеокадастру у формуванні земельних ділянок (із зазначенням кадастрових номерів)).

Щодо розрахунку заявленої майнової шкоди відповідач звертає увагу суду на обставини припинення строку дії Договору № 15 від 01.01.2019, укладеного між ЗАТ «Інтерліс» (в особі ліквідатора) та ТОВ «Князь Ігор» про надання послуг по охороні об`єкта - по вул. Ціолковського, 11, м. Чернігів, 31.12.2019. Згідно наданих до позовної заяви документів строк його дії не було продовжено, але відбувалося підвищення вартості послуг та перерахування коштів.

Наступний договір з надання послуг з охорони був укладений лише 01.10.2023 за № 1 до 31.12.2023.

Також відповідач вказує, що за умовами Договору № 15 від 01.01.2019 вартість охоронних послуг може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін на підставі наданих Виконавцем обґрунтованих розрахунків, однак жодні розрахунки в обґрунтування збільшення вартості послуг не надавалися.

Щодо визначення як майнової шкоди витрат з обслуговування поточного рахунку на підставі Договору та тарифів банку за період з 01.01.2021 по 10.01.2024 відповідач звертає увагу, що згідно наданих до позовної заяви виписок по особовому рахунку відбувалося перерахування коштів і за іншим призначенням де ЗАТ «Інтерліс» є отримувачем коштів від ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 (договір від 01 січня 2019 року № 15), що виключає використання даного рахунку виключно для перерахування коштів за послуги ТОВ «Князь Ігор».

23.02.2024, у встановлений судом процесуальний строк, через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла відповідь від 22.02.2024 на відзив, зі змісту якої вбачається, що на думку позивача більшість з наведених відповідачем доводів не мають відношення до суті даного спору.

Позивач вважає, що відповідні доводи відповідача вже досліджувались та оцінювались Господарським судом Чернігівської області при вирішенні спорів у справах № 927/1152/15 (927/118/21) та № 927/1152/15 (927/16/23), а тому згідно приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, вони не потребують доказуванню при вирішенні даного спору.

Також позивач вказує, що:

- згідно приписів ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ліквідатор ЗАТ «Інтерліс» не повинен подавати Головному управлінню ДПС у Чернігівській області податкові декларації по зобов`язанням з орендної плати за земельні ділянки, а заборгованість по орендній платі, затверджена судом не може додатково нараховуватись податковою службою;

- земельна ділянка вважається сформованого з моменту присвоєння їй кадастрового номера. На даний час орендовані ЗАТ «Інтерліс» земельні ділянки не сформовані як об`єкти цивільних прав, а тому, з урахуванням вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності з 01.01.2013, нормативна грошова оцінка орендованих ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок не може бути визначена;

- за правилом ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання орендарем обов`язків, передбачених умовами договору, зокрема, у разі несплати орендної плати в повному розмірі, на вимогу орендодавця договір оренди землі може бути достроково розірваний тільки за рішенням суду.

З урахуванням вказаних вимог закону рішення міської ради від 24.06.2021 № 9/VІІ-21 про припинення шляхом розірвання договору оренди № 1787 від 11.12.2002 має декларативний характер і не тягне за собою ніяких правових наслідків;

- щодо посилання відповідача на ч. 5 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства щодо виділення належної банкруту частки у спільному майні позивач вказує, що ліквідатор виявив, що в нерухомому майні банкрута, розташованому на орендованій ним земельній ділянці, є незначна частина нерухомого майна, яка не належить банкруту.

Враховуючи це, зокрема, з метою виділення з ліквідаційної маси майна банкрута чужого нерухомого майна, яке не може бути реалізоване, ліквідатор звертається до міської ради з клопотаннями про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж орендованих ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок; внаслідок протиправної бездіяльності Чернігівської міської ради ЗАТ «Інтерліс» до цього часу нерухоме майно банкрута не продане, вимоги кредиторів не погашені, бюджет Чернігівської міської ради не отримує орендну плату за використання вказаних земельних ділянок від нових власників нерухомого майна, розташованого на цих земельних ділянках.

- в ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд з належним виконанням законодавство передбачає і інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак, чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору.

Як вбачається з додаткових угод № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6 до Договору № 15 від 01.01.2019 про надання послуг по охороні об`єкта, сторони договору періодично вносили зміни до п. 4.1 договору, в якому визначена вартість послуг, що надаються виконавцем; при цьому, в додаткових угодах передбачено, що інші умови договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання в подальшому;

- для обслуговування поточного рахунку у національній валюті ЗАТ «Інтерліс» уклало 24.12.2019 з АТ «Укрексімбанк» Договір № 12852-980-322313 на розрахункове обслуговування за допомогою системи Ifobs.

За умовами вказаного договору ЗАТ «Інтерліс» зобов`язано щомісячно здійснювати оплату Банку наданих послуг у безготівковій формі за ціною, визначеною згідно ставок комісійної винагороди, передбачених діючими на момент надання послуг тарифами (п. 4.2.1., 5.1. договору) незалежно від кількості транзакцій про зарахування коштів на рахунок.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2018 у справі № 927/1152/15 затверджене рішення комітету кредиторів ЗАТ «Інтерліс» від 06.06.2018 про формування фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

На підставі вказаного рішення суду ліквідатором ЗАТ «Інтерліс» укладений з ОСОБА_1 договір, згідно якого останній зобов`язався здійснювати оплату/авансування витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство ЗАТ «Інтерліс»; на підставі даного договору ОСОБА_1 та його повноважний представник ОСОБА_2 перераховують на рахунок товариства кошти до створеного фонду.

04.03.2024, у встановлений судом процесуальний строк, через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшли заперечення від 04.03.2024 № 39/06-03 в яких відповідач звертає увагу на зміни, внесені в Земельний кодекс України, Закон України «Про Державний земельний кадастр», Закон України «Про землеустрій» щодо спірних правовідносин.

Відповідач вказує, що згідно договору № 008/18-3в від 28.02.2018 року на виконання землевпорядних робіт, укладеного між ЗАТ «Інтерліс» (замовник) та ПП «Десна-Експерт-М» (виконавець), рахунків та актів прийому - передачі виконаних робіт Виконавець передав, а Замовник прийняв виконану технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тобто, документація із землеустрою була виготовлена землевпорядною організацією та передана замовникові, проте така документація до Чернігівської міської ради не надавалася, докази її надання до органу Держгеокадастру позивачем не надано, як і не надано докази відмови органу Держгеокадастру у формуванні земельних ділянок (із визначенням кадастрових номерів).

18.03.2023 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення від 18.03.2024 позивача, якими останній, з огляду на позицію відповідача, звертає увагу суду на те, що ЗАТ «Інтерліс» не має спільної часткової власності з ОСОБА_1 в нерухомому майні; останньому було продано окремо розташовану будівлю прохідної, яка входила до майнового комплексу по АДРЕСА_2 . З урахуванням викладених в позовній заяві обставин на сьогоднішній день належна на праві власності ОСОБА_1 будівля прохідної знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває в оренді ЗАТ «Інтерліс». З метою визначення меж земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно ліквідатор Пилипенко Т.В. постійно звертається до Чернігівської міської ради із заявами про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок.

Ухвала суду від 05.02.2024, адресована ОСОБА_1 , була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, вказана вище ухвала суду від 05.02.2024, є такою, що отримана ОСОБА_1 16.02.2024, а тому останній є таким, що належним чином був повідомлений про знаходження на розгляді в Господарському суді Чернігівської області даної справи.

Процесуальним правом на подання письмових пояснень щодо позову третя особа не скористалась.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до Господарського суду Чернігівської області не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.05.2021 у справі № 927/1152/15 (927/118/21), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021, позов Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» в особі ліквідатора Пилипенко Т.В. до Чернігівської міської ради про стягнення 648 387 грн 84 коп. задоволено частково; присуджено до стягнення з Чернігівської міської ради на користь Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» 543 540 грн 00 коп. завданої майнової шкоди та 8 153 грн 10 коп. судового збору.

Під час вирішення спору в межах справи № 927/1152/15 (927/118/21) було встановлено, що «Рішенням ІV сесії Чернігівської міської ради ІV скликання від 12.09.2002р. «Про надання, вилучення та передачу земельних ділянок в межах міста Чернігова», в зв`язку з передачею будівель та споруд до статутного фонду Закритого акціонерного товариства «Інтерліс», вилучено із тимчасового довгострокового користування Закритого акціонерного товариства «Житняк» земельні ділянки за згодою землекористувача:

площею 4,499 га по вул. Ціолковського; 11;

площею 2,108 га по вул. М. Коцюбинське шосе (п. 214);

Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» передано земельні ділянки в довгострокову оренду, строком на 25 років, для обслуговування виробничого комплексу «Завод залізобетонних конструкцій»:

площею 2,108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе;

площею 4,499 га по вул. Ціолковського, 11, в тому числі 0,0308 га - проїзд загального користування (п. 215).

Згідно свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002р., виданих на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.09.2002р. № 194, ЗАТ «Інтерліс» належать на праві власності об`єкти нерухомого майна:

по вул. Ціолковського, 11 в м. Чернігові: адмінбудівля А1-2 площею 702,7 м2, головний корпус площею 3 457,2 м2, центральний склад Б-1, Б1-1 площею 639,8 м2, компресорна В-1, В1 площею 148,1 м2, трансформаторна Й-1 площею 31,0 м2, склад площею 12,1 м2, прохідна з прибудовами Н-2, Н1, Н2 площею 293,6 м2, комірна Р-1 площею 1,9 м2;

по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 в м. Чернігові: контора літ. А-1, а-1 площею 116,9 м2, лабораторія Б-1, Б1-1, б-1 площею 73,6 м2, вісова та гараж В-1, в-1 площею 60,8 м2, склад Г-1 площею 74,4 м2, лабораторія ГРП Д-1, д-1 площею 51,0 м2, майстерня Е-1 площею 163,8 м2, побутові приміщення Ж-1, ж1 площею 185,2 м2, склад ГСМ З-1 площею 50,1 м2, реакторна І-2 площею 41,3 м2.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2021р. № 258431842 та № 258431685, право власності ЗАТ «Інтерліс» на об`єкти нерухомого майна, яке посвідчується свідоцтвами про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002р., було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.04.2003р.

11 грудня 2002 року між Чернігівською міською радою (Орендодавцем) та ЗАТ «Інтерліс» (Орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки згідно умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в довгострокову оренду земельні ділянки, що знаходяться за адресами:

м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11, площею 44 990 м2 (в тому числі 0,0308 га - проїзд загального користування), за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення - обробка деревини та виробництво виробів з деревини; грошова оцінка земельної ділянки - 5 849 149,90 грн.;

м. Чернігів, вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 21 080 м2, за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення - обробка деревини та виробництво виробів з деревини; грошова оцінка земельної ділянки - 3 113 516,00 грн.

Земельні ділянки передаються в оренду для обслуговування виробничого комплексу «Завод залізобетонних конструкцій». Договір укладається строком на 25 років.

Даний договір оренди земельної ділянки був посвідчений нотаріально 11.12.2002р. та зареєстрований в Управлінні земельних ресурсів Чернігівської міської ради 11.12.2002р. за № 1787.

В цей же день 11.12.2002р. сторонами був підписаний акт прийому - передачі земельних ділянок в оренду.

Рішенням ХІІІ сесії Чернігівської міської ради V скликання від 30.01.2007р. «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам в межах міста Чернігова, погодження місця розташування об`єктів та надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок», враховуючи акт продажу з публічних торгів від 04.12.1998р. та рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.10.2005р. справа № 1/179, вилучено із довгострокової оренди ЗАТ «Інтерліс» земельну ділянку площею 0,0103 га по вул. Ціолковського, 11 (п. 22). …

28 лютого 2018 року та 19 квітня 2018 року між Приватним підприємством «Десна - Експерт - М» (Виконавцем) та ЗАТ «Інтерліс» в особі ліквідатора Пилипенко Т.В. (Замовником) були укладені договори на виконання землевпорядних робіт № 008/18-Зв та № 0013/18-Зв згідно умов яких Замовник доручив, а Виконавець взяв на себе зобов`язання щодо виконання робіт по підготовці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обробки деревини та виробництва виробів з деревини за адресами: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11 та м. Чернігів, вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1.

Вартість робіт становить 6 470,00 грн. та 3 500,00 грн. відповідно.

01 січня 2019 року між ЗАТ «Інтерліс» в особі ліквідатора Пилипенко Т.В. (Замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Князь Ігор» (Виконавцем) був укладений договір про надання послуг по охороні об`єкта № 15 згідно умов якого Замовник доручив, а Виконавець взяв на себе зобов`язання: організувати та забезпечити охорону об`єкту, товарно - матеріальних цінностей Замовника, прийнятих під охорону, недопускання розкрадання цінностей та проникнення сторонніх осіб на об`єкт, що охороняється. Об`єкт Замовника розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11.

Вартість послуг Виконавця за цим договором становить: 25 000 грн. 00 коп. в місяць без ПДВ; з 01 січня 2020 року - 28 500,00 грн. (додаткова угода № 1 від 10.12.2019р.); з 01 вересня 2020 року - 30 220,00 грн. (додаткова угода № 2 від 28.08.2020р.)…

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020р. по справі № 620/1987/20, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ЗАТ «Інтерліс» до Чернігівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо не розгляду у встановленому порядку та строки клопотання ЗАТ «Інтерліс» від 28.10.2019 № 02-05/139 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок на території міста Чернігова площею 2,0108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 4,4887 га по вул. Ціолковського, 11 та прийняття відповідних рішень за результатами його розгляду; зобов`язано Чернігівську міську раду на пленарному засіданні повторно розглянути клопотання ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» від 28.10.2019 № 02-05/139 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок на території міста Чернігова площею 2,0108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 4,4887 га по вул. Ціолковського, 11 та винести з даного питання вмотивоване рішення.

Даним рішенням встановлено, що « 16.07.2018, 20.09.2018, 05.12.2018, 13.02.2019, 24.04.2019, 25.07.2019 ліквідатор ЗАТ «Інтерліс» звертався до Чернігівської міської ради з заявами про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж орендованих земельних ділянок, однак отримував відповіді Управління земельних ресурсів, що питання надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою земельних ділянок ЗАТ «Інтерліс» включалися до проектів рішень міської ради, але не набирали необхідної кількості голосів і були зняті з розгляду.

28.10.2019 ліквідатор ЗАТ «Інтерліс» вкотре звернувся до Чернігівської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості): площею 4,499 га, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11 та площею 2,0108 га, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1.

Листом від 06.11.2019 № 2466/19/вих Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило ліквідатора ЗАТ «Інтерліс», що до проекту рішення чергової сесії із земельних питань, яка відбудеться наприкінці листопада 2019 року, будуть включені питання надання згоди на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок: площею 4,4579 га, по вул. Ціолковського, 11 та площею 2,0108 га, по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1.

Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради листом від 02.12.2019 № 2561/19/вих ліквідатору ЗАТ «Інтерліс» було повідомлено, що питання встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості): площею 4,4579 га, по вул. Ціолковського, 11 та площею 2,0108 га, по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 було включено до проекту рішення Чернігівської міської ради № 48/VІІ, але не набрало необхідної кількості голосів і було знято з розгляду.

Листом від 12.12.2019 на адресу Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради ліквідатор ЗАТ «Інтерліс» просив, зокрема, надати відповідь щодо зазначення площі земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11, - 4,4579 га, тоді як в договорі оренди земельної ділянки та акті прийому-передачі земельних ділянок вказано площу 4,499 га, в тому числі 0,0308 га - проїзд загального користування.

Листом від 15.01.2020 № 45/20/вих Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило ліквідатора ЗАТ «Інтерліс», що пунктом 22 рішення Чернігівської міської ради від 30.01.2007 «Про вилучення, надання і передачу земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок» було вилучено з довгострокової оренди земельну ділянку площею 0,0103 га по вул. Ціолковського, 11, а орієнтовна площа земельної ділянки має становити 4,4579 га».

Таким чином, оскільки відомості про орендовані позивачем земельні ділянки до Державного реєстру земель не внесені, звернення позивача до відповідача з заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) обумовлено саме формуванням пакету документів для здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020р. по справі № 620/1987/20 Чернігівською міською радою 28.01.2021р. було прийнято рішення № 4/VІІІ-12 про відмову ЗАТ «Інтерліс» у наданні згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0108 га, по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 (п. 8) та на земельну ділянку, орієнтовною площею 4,4579 га, по вул. Ціолковського, 11 (п. 9).

Як вбачається зі змісту даного рішення міської ради, підставою для відмови у наданні згоди стало порушення орендарем умов договору оренди № 1787 від 11.12.2002 року в частині виконання зобов`язань та не додержання вимог пункту 3.2, що впливає на розмір орендної плати за земельну ділянку, а також систематична несплата орендної плати. …

Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача ЗАТ «Інтерліс» протягом 2018 - 2020 років не мало можливості продати на аукціоні власне нерухоме майно з метою задоволення вимог кредиторів, адже позивач був позбавлений права у встановленому законодавством порядку розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду земельних ділянок, затвердити її, здійснити державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм кадастрових номерів. …

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Князь Ігор» були надані ЗАТ «Інтерліс» послуги по охороні об`єкта, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11. Послуги надавалися на підставі договору про надання послуг по охороні об`єкта від 01.01.2019р. № 15, укладеного між сторонами.

Факт виконання сторонами даного договору своїх зобов`язань підтверджується актами здачі - приймання послуг: від 31.03.2019р., від 30.04.2019р., від 31.05.2019р., від 30.06.2019р., від 31.07.2019р., від 31.08.2019р., від 30.09.2019р., від 31.10.2019р., від 30.11.2019р., від 31.12.2019р., від 31.01.2020р., від 29.02.2020р., від 31.03.2020р., від 30.04.2020р., від 31.05.2020р., від 30.06.2020р., від 31.07.2020р., від 31.08.2020р., від 30.09.2020р., від 31.10.2020р., від 30.11.2020р., від 31.12.2020р., а також платіжними дорученнями: від 18.03.2019р. № 18 на суму 25 000,00 грн., від 16.04.2019р. № 20 на суму 25 000,00 грн., від 22.05.2019р. № 24 на суму 25 000,00 грн., від 18.06.2019р. № 25 на суму 23 000,00 грн., від 09.07.2019р. № 26 на суму 27 000,00 грн., від 07.08.2019р. № 27 на суму 25 000,00 грн., від 10.09.2019р. № 28 на суму 24 000,00 грн., від 13.09.2019р. № 29 на суму 1 000,00 грн., від 18.03.2019р. № 18 на суму 25 000,00 грн., від 09.10.2019р. № 31 на суму 25 000,00 грн., від 08.11.2019р. № 32 на суму 25 000,00 грн., від 13.02.2020р. № 2 на суму 28 500,00 грн., від 05.03.2020р. № 3 на суму 28 500,00 грн., від 06.04.2020р. № 5 на суму 28 500,00 грн., від 06.05.2020р. № 6 на суму 28 500,00 грн., від 15.06.2020р. № 7 на суму 28 500,00 грн., від 13.07.2020р. № 8 на суму 28 500,00 грн., від 10.08.2020р. № 9 на суму 28 500,00 грн., від 15.09.2020р. № 10 на суму 28 500,00 грн., від 13.10.2020р. № 11 на суму 30 220,00 грн., від 16.11.2020р. № 12 на суму 30 220,00 грн., від 11.12.2020р. № 13 на суму 30 100,00 грн.

Усього ЗАТ «Інтерліс» було сплачено за послуги охорони ТОВ «Князь Ігор» 543 540,00 грн. …

Оскільки витрати на оплату послуг по охороні здійснювались ліквідатором після закінчення встановленого законом строку на ліквідацію боржника, ці витрати підпадають під визначення «додаткових витрат» в розумінні ст. 225 Господарського кодексу України, тобто є збитками позивача.

Документально підтверджується розмір таких збитків на суму 543 540,00 грн. …»

Таким чином, під час вирішення спору в межах справи № 927/1152/15 (927/118/21) був встановлений факт завдання ЗАТ «Інтерліс» збитків відповідачем внаслідок безпідставної відмови в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду товариству земельних ділянок на території міста Чернігова площею 2,0108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 4,4887 га по вул. Ціолковського, 11 та прийняття відповідних рішень за результатами розгляду відповідних звернень; внаслідок такої поведінки ЗАТ «Інтерліс» протягом 2018 - 2020 років не мало можливості продати на аукціоні власне нерухоме майно з метою задоволення вимог кредиторів, а тому мало нести витрати, пов`язані із збереженням такого майна.

За правилами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В подальшому позивач вчергове звернувся до Чернігівської міської ради (лист від 16.06.2021 № 02-04/50) з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), розташованих в м. Чернігові по вул. Ціолковського, 11 (орієнтовна площа 4,4579 га) та по вул. Михайло-Коцюбинське шосе, 1 (орієнтовна площа 2,0108 га).

За результатами розгляду вказаного вище звернення позивача рішенням від 26.08.2021 № 10/VIII-42 Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам» (п. 20, 21) Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0108 га по вул. Михайло-Коцюбинське шосе, 1 та земельну ділянку орієнтовною площею 4,4579 га по вул. Ціолковського, 11 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обробка деревини та виробництво виробів з деревини).

Не погодившись із згаданим рішенням Чернігівської міської ради позивач звернувся з відповідним позовом до Чернігівського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 13.07.2022 по справі № 620/19089/21 (залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022) ухвалено:

позов Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» до Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю;

визнати протиправним та скасувати пункти 20 та 21 рішення Чернігівської міської ради від 26.08.2021 № 10/VIII-42 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам» згідно яких ЗАТ «Інтерліс» відмовлено у задоволенні клопотання від 16.06.2021 № 02-04/50 про надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обробка деревини та виробництво виробів з деревини), розташованих за адресою: м. Чернігів, вул. Михайло-Коцюбииське шосе, 1, орієнтовна площа якої становить 2,0108 га; м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11, орієнтовна площа якої становить 4,4579 га;

зобов`язати Чернігівську міську раду повторно винести на розгляд засідання найближчої чергової сесії Чернігівської міської ради клопотання ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» від 16.06.2021 № 02-04/50 і прийняти відповідно до вимог закону вмотивоване рішення стосовно надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж орендованих ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок на території міста Чернігова площею 2,0108 га по вул. Михайло-Коцюбинське шосе, 1 та площею 4,4579 га по вул. Ціолковського, 11.

Рішенням Чернігівської міської ради від 23.12.2022 № 26/VIII-21 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам» (п. 7, 8), прийнятим на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року по справі № 620/19089/21, за результатами розгляду клопотання Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» № 02-04/50 від 16 червня 2021 року, ураховуючи п. 28 рішення Чернігівської міської ради від 24 червня 2021 року № 9/VIII-21 про припинення шляхом розірвання договору оренди № 1787 від 11 грудня 2022 року, Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0108 га по вул. Михайло-Коцюбинське шосе, 1 та земельну ділянку орієнтовною площею 4,4579 га по вул. Ціолковського, 11 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обробка деревини та виробництво виробів з деревини); щодо відмови в наданні дозволу стосовно земельної ділянки по вул. Ціолковського, 11 орган місцевого самоврядування додатково посилався на п. 22 рішення Чернігівської міської ради від 30 січня 2007 року (30 сесія 5 скликання) щодо вилучення земельної ділянки.

В подальшому позивач в черговий (восьмий) раз звернувся до Чернігівської міської ради з проханням (лист від 19.06.2023 № 02-05/39) надати відповідні дозволи з метою реалізації нерухомого майна, розташованого на відповідних земельних ділянках.

Листом № 337/23/вих (датований 26.07.2026) Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило арбітражного керуючого Пилипенко Т.В. про відсутність підстав для розгляду відповідного звернення з огляду на вищевказане рішення Чернігівської міської ради від 23.12.2022 № 26/VIII-21; додатково Управління повідомило ліквідатора про можливість оскарження відповідного рішення органу місцевого самоврядування у разі незгоди за ним.

Як вказує позивач, оскільки без технічної документації із землеустрою та кадастрових номерів земельних ділянок реалізувати нерухоме майно товариства в межах встановленого законом та судом строку ліквідаційної процедури було неможливо, арбітражний керуючий Пилипенко Т.В. вимушена вже протягом п`яти років після закінчення відведеного на ліквідацію строку (з 13.02.2019 і по даний час) зберігати та охороняти відповідне майно.

З даною метою 01.01.2019 між Закритим акціонерним товариством «Інтерліс» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КНЯЗЬ ІГОР» (Виконавець) був укладений Договір № 15 про надання послуг по охороні об`єкта (надалі - Договір № 15), за умовами якого останній зобов`язався організувати та забезпечити охорону об`єкту, товарно-матеріальних цінностей Замовника, прийнятих під охорону, недопускання розкрадання цінностей та проникнення сторонніх осіб на об`єкт, що охороняється. Об`єкт Замовника розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11. Вартість робіт Виконавця становить 25 000,00 грн. даний Договір набирає чинності з момент його підписання Сторонами з 01.01.2019 та діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами взятих зобов`язань за цим Договором. Договір може бути достроково розірвано за взаємною згодою Сторін або на вимогу однієї із Сторін із попередженням про це за тридцять днів до розірвання. Усі зміни і доповнення до Договору дійсні лише у випадку, коли їх оформлено у в письмовій формі та підписано обома Сторонами.

В подальшому до Договору № 15 відповідними додатковими угодами неодноразово вносились зміни (в частині зміни вартості надання послуг охорони); так, зокрема Додатковою угодою № 3 від 24.12.2020 (набуває чинності з 01.01.2021) сторони затвердили, що вартість надання послуг охорони за Договором № 15 є договірною і складає тридцять шість тисяч двісті шістдесят чотири гривні 00 копійок; згідно додаткових угод від 01.12.2021 № 4 та від 30.05.2022 № 5 вартість надання послуг охорони становить з 01.12.2021 - 37 300,00 грн в місяць без ПДВ, а з 01.06.2022 - 24 000,00 грн в місяць без ПДВ.

Додатковою угодою № 6 від 28.08.2023 сторони дійшли взаємної згоди про розірвання (припинення) договору від 01.01.2019 за № 15 про надання послуг по охороні об`єкта, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11, з 01 жовтня 2023 року, згідно п. 7.2. вищевказаного договору.

01.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КНЯЗЬ ІГОР» (Виконавець) та Закритим акціонерним товариством «Інтерліс» (Замовник) був укладений Договір № 1 про надання послуг (надалі - Договір № 1), за умовами якого Виконавець прийняв на себе зобов`язання по нагляду за об`єктом Замовника, що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11 шляхом проведення щоденного обстеження об`єкту відповідальним працівником ТОВ «Князь Ігор». До складу Об`єкту входять: об`єкти нерухомості в кількості 10 од., в т.ч.: 1. Головний корпус (літ. А-1, А2-2, А4-1), 2. Адмінбудівля (літ. А1-2), 3. Центральний склад (літ. Б-1, Б1-1), 4. Компресорна (літ. В-1, В1-1), 5. Склад (літ. М-1), 6. Залізнична колія літ. № 1, 7. Бомбосховище (літ. О-1, О1-1), 8. Водомірна (літ. Р-1), 9. Технічна будівля (літ. Ю-1), 10. Димохід (літ. № 2) загальною вартістю - 15 144 600,00 (п`ятнадцять мільйонів сто сорок чотири тисячі шістсот) гривень 00 копійок.

Замовник за надання послуг з нагляду за Об`єктом здійснює оплату у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривен 00 копійок в місяць без ПДВ шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі виставлених рахунків та підписаних актів виконаних робіт.

Факт виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договорами № 15 та № 1 підтверджується:

Актами здачі-приймання послуг від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021, від 31.08.2021, від 30.09.2021, від 31.10.2021, від 30.11.2021, від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022, від 31.08.2022, від 30.09.2022, від 31.10.2022, від 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 30.06.2023, від 31.07.2023, від 31.08.2023, від 30.09.2023, від 31.10.2023, від 30.11.2023 та від 31.12.2023;

платіжними інструкціями № 14 від 18.01.2021 на суму 30 220,00 грн, № 15 від 19.01.2021 на суму 120,00 грн, № 16 від 15.02.2021 на суму 33 264,00 грн, № 17 від 24.02.2021 на суму 3 000,00 грн, № 18 від 18.03.2021 на суму 36 264,00 грн, № 19 від 19.04.2021 на суму 36 264,00 грн, № 22 від 21.05.2021 на суму 36 100,00 грн, № 23 від 16.06.2021 на суму 164,00 грн, № 24 від 16.06.2021 на суму 36 264,00 грн, № 25 від 22.07.2021 на суму 36 264,00 грн, № 26 від 16.08.2021 на суму 36 264,00 грн, № 27 від 16.09.2021 на суму 36 264,00 грн, № 28 від 06.10.2021 на суму 36 264,00 грн, № 29 від 10.11.2021 на суму 36 264,00 грн, № 32 від 24.12.2021 на суму 36 264,00 грн, № 33 від 20.01.2022 на суму 37 300,00 грн, № 35 від 09.06.2022 на суму 14 500,00 грн, № 36 від 06.07.2022 на суму 22 800,00 грн, № 37 від 10.08.2022 на суму 24 000,00 грн, № 38 від 05.09.2022 на суму 24 000,00 грн, № 39 від 10.10.2022 на суму 24 000,00 грн, № 40 від 09.11.2022 на суму 24 000,00 грн, № 41 від 07.12.2022 на суму 24 000,00 грн, № 42 від 04.01.2023 на суму 24 000,00 грн, № 30 від 08.02.2023 на суму 24 000,00 грн, № 44 від 07.03.2023 на суму 24 000,00 грн, № 45 від 11.04.2023 на суму 24 000,00 грн, № 46 від 24.04.2023 на суму 24 000,00 грн, № 47 від 12.06.2023 на суму 24 000,00 грн, № 48 від 12.06.2023 на суму 22 000,00 грн, № 49 від 22.07.2023 на суму 2 000,00 грн, № 50 від 22.07.2023 на суму 22 500,00 грн, № 52 від 23.08.2023 на суму 1 500,00 грн, № 53 від 23.08.2023 на суму 23 000,00 грн, № 54 від 06.10.2023 на суму 1 000,00 грн, № 55 від 06.10.2023 на суму 23 000,00 грн, № 56 від 31.10.2023 на суму 1 000,00 грн, № 57 від 31.10.2023 на суму 24 000,00 грн, № 58 від 24.11.2023 на суму 5 000,00 грн та № 59 від 08.01.2024 на суму 10 000,00 грн.

Загалом за період з 01.01.2021 по 10.01.2024 позивачем було сплачено за послуги охорони ТОВ «Князь Ігор» 902 844,00 грн (за 2021 рік - 429 244,00 грн, за 2022 рік - 194 600,00 грн, за 2023 рік - 269 000,00 грн, за 2024 рік - 10 000,00 грн).

Крім того, для обслуговування поточного рахунку в національній валюті позивачем (Клієнт) з Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (Банк) був укладений Договір про розрахункове обслуговування за допомогою системи iFOBS № І2852-980-322313 від 24.12.2019 (надалі - Договір), за умовами якого Клієнт зобов`язався своєчасно здійснювати оплату Банку наданих ним Послуг за ціною, визначеною відповідно до ставок комісійної винагороди, передбачених діючими на момент надання послуг тарифами комісійної винагороди на банківські послуги. Нормативними документами Банку і положеннями цього Договору, а також відшкодовувати Банку його витрати, пов`язані з виконанням доручень Клієнта, збільшені на суму податку на додану вартість. Банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів у випадках настання термінів погашення відповідної заборгованості Клієнта (у т.ч. у випадках початку періодів, встановлених для погашення відповідної заборгованості Клієнта) та у випадках прострочення погашення відповідної заборгованості Клієнта.

На виконання умов Договору позивачем були оплачені послуги Банку, надані у період з 01.01.2021 по 10.01.2024, в загальній сумі 15 750,00 грн (за 2021 рік - 5 200,00 грн, за 2022 рік - 4 400,00 грн, за 2023 рік - 5 550,00 грн, за 2024 рік - 600,00 грн), що підтверджується платіжними інструкціями № 336240 від 13.01.2021 на суму 350,00 грн, № 459447 від 12.02.2021 на суму 350,00 грн, № 634461 від 18.03.2021 на суму 350,00 грн, № 536277 від 16.04.2021 на суму 350,00 грн, № 450682 від 17.05.2021 на суму 350,00 грн, № 579863 від 16.06.2021 на суму 450,00 грн, № 762401 від 21.07.2021 на суму 450,00 грн, № 587538 від 16.08.2021 на суму 450,00 грн, № 556418 від 15.09.2021 на суму 450,00 грн, № 213918 від 06.10.2021 на суму 550,00 грн, № 357737 від 09.11.2021 на суму 550,00 грн, № 601248 від 16.12.2021 на суму 550,00 грн, № 574461 від 20.01.2022 на суму 550,00 грн, № 230300 від 09.06.2022 на суму 550,00 грн, № 182827 від 06.07.2022 на суму 550,00 грн, № 234508 від 05.08.2022 на суму 550,00 грн, № 139891 від 05.09.2022 на суму 550,00 грн, № 148165 від 05.10.2022 на суму 550,00 грн, № 284133 від 09.11.2022 на суму 550,00 грн, № 188667 від 06.12.2022 на суму 550,00 грн, № 100371 від 03.01.2023 на суму 550,00 грн, № 252087 від 08.02.2023 на суму 550,00 грн, № 226842 від 07.03.2023 на суму 550,00 грн, № 248898 від 09.04.2023 на суму 550,00 грн, № 299257 від 09.06.2023 на суму 550,00 грн, № 645318 від 21.07.2023 на суму 550,00 грн, № 498078 від 16.08.2023 на суму 550,00 грн, № 600204 від 20.09.2023 на суму 550,00 грн, № 266702 від 06.10.2023 на суму 550,00 грн, № 741109 від 24.11.2023 на суму 600,00 грн та № 91053 від 03.01.2024 на суму 600,00 грн.

Крім того, факт здійснення позивачем відповідних платежів на користь Банку підтверджується випискою по особовим рахункам ЗАТ «Інтерліс» за період з 01.01.2021 по 10.01.2024.

Звертаючись з даним позовом, товариство вказує, що вказані вище витрати в загальному розмірі 918 594,00 грн понесені ним у період з 01.01.2021 по 10.01.2024, тобто після закінчення встановленого законом строку на ліквідацію боржника, а тому згідно ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України включаються до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення.

Оскільки внаслідок протиправної бездіяльності та протиправних дій відповідача товариство було позбавлене протягом 2018-2024 років можливості реалізувати на аукціоні власне нерухоме майно з метою задоволення вимог кредиторів, з урахуванням приписів, зокрема ст. 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України завдана Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» Чернігівською міською радою шкода при здійсненні нею своїх повноважень підлягає відшкодуванню органом місцевого самоврядування в повному обсязі.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного:

Згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, він введений в дію з 21.10.2019р. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ст. 58 - 63 цього Кодексу, у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

З дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

формує ліквідаційну масу;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;

Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов`язаний використовувати лише один (ліквідаційний) рахунок боржника в банківській установі. Кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника.

Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Таким чином, з моменту прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури саме ліквідатор виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

На ліквідатора банкрута законодавством покладено обов`язки щодо організації здійснення ліквідаційної процедури боржника та забезпечення задоволення вимог кредиторів у встановленому Кодексом України з процедур банкрутства порядку, в т.ч. шляхом продажу майна банкрута.

При цьому, строк ліквідаційної процедури не може перевищувати 12 місяців.

Згідно ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ст. 68 Кодексу України з процедур банкрутства, продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі.

Статтею 77 Кодексу України з процедур банкрутства визначено зміст оголошення про проведення аукціону. Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що якщо продажу підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, у характеристиці майна зазначаються план, загальна площа та жила площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, право на земельну ділянку, що переходить до покупця будівлі, споруди, приміщення, квартири тощо.

У відповідності з ст. 87 Кодексу України з процедур банкрутства, придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні.

Протокол про проведення аукціону та акт про придбання майна на аукціоні є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та державної реєстрації права власності або іншого майнового права на нерухоме майно в порядку, передбаченому законодавством.

Приписами ст. 120 Земельного кодексу України, положення якої неодноразово змінювалися протягом 2021 року встановлено, що:

1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно права оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається. У разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, якщо такий об`єкт розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію, набувач має право вимагати внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію з визначенням його співорендарем (співкористувачем) земельної ділянки, а до внесення змін до відповідного договору зобов`язаний відшкодовувати орендарю (користувачу) частину орендної плати (плати за користування земельною ділянкою) відповідно до належної йому частки у праві власності на такий об`єкт. Порядок користування декількома орендарями (землекористувачами) орендованою земельною ділянкою (земельною ділянкою, що перебуває у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію) у такому разі визначається договором, укладеним між ними, або за рішенням суду.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера (ч. 1, 2, 6 ст. 120 ЗК України в редакції з 01.01.2021 по 28.10.2021);

2. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію у попереднього власника, до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагаються. Про перехід відповідного права його суб`єкт зобов`язаний негайно повідомити орендодавця, особу, яка передала земельну ділянку в користування на праві емфітевзису, суперфіцію.

У разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, якщо такий об`єкт розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні попереднього власника на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію, набувач має право вимагати внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію з визначенням його співорендарем (співкористувачем) земельної ділянки, а до внесення змін до відповідного договору зобов`язаний відшкодовувати орендарю (користувачу) частину орендної плати (плати за користування земельною ділянкою) пропорційно до його частки у праві власності на такий об`єкт.

Порядок користування декількома орендарями (землекористувачами) орендованою земельною ділянкою (земельною ділянкою, що перебуває у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію) у такому разі визначається договором, укладеним між ними, або за рішенням суду.

У випадках, визначених частинами першою - третьою цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.

Істотною умовою договору, на підставі якого набувається право власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язане з переходом права приватної власності на земельну ділянку або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію земельних ділянок усіх форм власності, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт.

Укладення договору, що передбачає набуття права власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення такої частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера (ч. 3 - 6 ст. 120 ЗК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості» від 02.02.2021 № 1174-IX, з 28.10.2021 по 10.12.2021);

3. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, якщо такий об`єкт розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію, набувач має право вимагати внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію з визначенням його співорендарем (співкористувачем) земельної ділянки, а до внесення змін до відповідного договору зобов`язаний відшкодовувати орендарю (користувачу) частину орендної плати (плати за користування земельною ділянкою) відповідно до належної йому частки у праві спільної власності на такий об`єкт. Якщо сторони не досягли згоди щодо внесення зазначених змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію, договір про внесення таких змін визнається укладеним за рішенням суду за позовом набувача.

Порядок користування декількома орендарями (землекористувачами) орендованою земельною ділянкою (земельною ділянкою, що перебуває у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію) у такому разі визначається договором, укладеним між ними, або за рішенням суду.

У випадках та порядку, визначених частинами першою і другою, абзацами першим і другим частини третьої, частиною четвертою, абзацами першим і другим частини п`ятої цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності, права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.

Істотною умовою договору, на підставі якого набувається право власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права власності (крім державної, комунальної власності) на земельну ділянку або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію земельних ділянок усіх форм власності, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт.

Укладення договору, що передбачає набуття права власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення такої частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4. 6, 7, 8 ст. 120 ЗК України в редакції з Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переходу прав на земельну ділянку у зв`язку з переходом прав на об`єкт нерухомого майна, який на ній розміщено» від 08.09.2021 № 1720-IX, з 10.12.2021).

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі», однією з істотних умов договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Аналіз вищевказаних норм законодавства дає підстави для висновку про те, що виходячи з правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника аукціону, та зважаючи на особливості, передбачені законодавством щодо проведення аукціону в провадженні у справі про банкрутство, складання за результатами його проведення протоколу про проведення аукціону, акта про придбання майна на аукціоні та видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з аукціону є оформленням договірних відносин купівлі - продажу майна на аукціоні, тобто є правочином.

За таких обставин, кадастровий номер земельної ділянки, право оренди на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно придбане на аукціоні, є істотною умовою такого правочину, який повинен зазначатися як в оголошенні про проведення аукціону, так і у свідоцтві про придбання нерухомого майна з аукціону.

Як вбачається зі змісту договору оренди земельної ділянки від 11.12.2002р., укладеного між Чернігівською міською радою та ЗАТ «Інтерліс», він не містить кадастрових номерів земельних ділянок, переданих позивачу у користування.

Згідно ст. 79, 791 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»:

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Відповідно до ст. 20, 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

У разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території.

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

За змістом ст. 1 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо.

Згідно ст. 22 Закону України «Про землеустрій», землеустрій здійснюється на підставі:

а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації);

б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою;

в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» (в редакції до 26.05.2021) було визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється без надання дозволу Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, у разі передачі:

а) у власність чи користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано. Така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку;

б) у користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, що перебуває в постійному користуванні підприємств, установ, організацій, на якій розташоване нерухоме майно (будівля, споруда), яке є об`єктом державно-приватного партнерства (концесії). Така технічна документація розробляється на замовлення державного партнера (концесієдавця).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) серед іншого включає: рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-IX були внесені зміни до Закону України «Про землеустрій», зокрема, шляхом викладення ст. 55 цього Закону в наступній редакції:

«Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) матеріали топографо-геодезичних робіт;

г) кадастровий план земельної ділянки;

ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

д) відомості про встановлені межові знаки».

Ці зміни набрали чинності з 27.05.2021.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану» від 12.05.2022 № 2247-IX були внесені зміни до ст. 55 Закону України «Про землеустрій»: частину третю цієї статті доповнено словами «(крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу)».

Ці зміни набрали чинності з 09.06.2022.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства, слід зробити висновок, що до 26.05.2021 розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою державної реєстрації земельних ділянок, право користування на які виникло до 2004 року, повинно було здійснюватися на підставі дозволу, наданого, зокрема, органом місцевого самоврядування, адже ч. 8 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» чітко було визначено в яких випадках така технічна документація із землеустрою розробляється без відповідного дозволу.

Після внесення змін до ст. 55 Закону України «Про землеустрій», спрямованих на вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, які набрали чинності з 27.05.2021, розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою державної реєстрації земельних ділянок, право користування на які виникло до 2004 року, може здійснюватися і без надання відповідного дозволу органом місцевого самоврядування особі, яка вже користується такою земельною ділянкою на праві оренди.

Згідно ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, замовника документації із землеустрою, за якою здійснюється формування земельної ділянки державної, комунальної власності, у випадках, коли розроблення такої документації відбувається без дозволу органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування.

Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.05.2021 у справі № 927/1152/15 (927/118/21), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021, між цими ж сторонами у подібних правовідносинах було встановлено, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача ЗАТ «Інтерліс» протягом 2018 - 2020 років не мало можливості продати на аукціоні власне нерухоме майно з метою задоволення вимог кредиторів, адже позивач був позбавлений права у встановленому законодавством порядку розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду земельних ділянок, затвердити її, здійснити державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм кадастрових номерів.

Така бездіяльність Чернігівської міської ради продовжувалася і далі. Зокрема, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020р. по справі № 620/1987/20 Чернігівською міською радою 28.01.2021р. було прийнято рішення № 4/VІІІ-12 про відмову ЗАТ «Інтерліс» у наданні згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0108 га, по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 (п. 8) та на земельну ділянку, орієнтовною площею 4,4579 га, по вул. Ціолковського, 11 (п. 9).

Як вбачається зі змісту даного рішення міської ради, підставою для відмови у наданні згоди стало порушення орендарем умов договору оренди № 1787 від 11.12.2002 року в частині виконання зобов`язань та не додержання вимог пункту 3.2, що впливає на розмір орендної плати за земельну ділянку, а також систематична несплата орендної плати.

В той час як положеннями ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України визначено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Однак, з урахуванням внесених змін до ст. 55 Закону України «Про землеустрій», які набрали чинності з 27.05.2021, така бездіяльність Чернігівської міської ради може бути визнана протиправною лише до 26.05.2021.

Згідно ст. 11 - 14 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями ст. 15, 16, 22 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Крім того, згідно ст. 224, 255 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Приписом ст. 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Правовою підставою для цивільно - правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння чи бездіяльність органу, який її завдав, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування є, як правило, відповідне судове рішення (вирок суду), що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ст. 172 Цивільного кодексу України, учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Внаслідок протиправної бездіяльності Чернігівської міської ради ЗАТ «Інтерліс» у період з 01.01.2021 по 26.05.2021 не мало можливості продати на аукціоні власне нерухоме майно з метою задоволення вимог кредиторів, адже позивач був позбавлений права у встановленому законодавством порядку розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду земельних ділянок, затвердити її, здійснити державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм кадастрових номерів.

Даний висновок ґрунтується також на положеннях ст. 120 Земельного кодексу України згідно яких істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Заперечення відповідача щодо припинення договору оренди землі у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати суд відхиляє з огляду на наступне:

Рішенням Чернігівської міської ради від 24.06.2021 № 9/VІІІ-21 припинено право оренди ЗАТ «Інтерліс» шляхом розірвання договору оренди № 1787 від 11.12.2022 земельних ділянок: площею 2,0108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 4,4579 га по вул. Ціолковського, 11 в місті Чернігові.

02 січня 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Чернігівської міської ради до Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» про розірвання договору оренди (присвоєно єдиний унікальний номер 927/16/23) в якій позивач просив розірвати з моменту набрання рішенням законної сили укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки від 11.12.2002 № 1787.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначав, що за інформацією Головного управління ДПС у Чернігівській області наданої листом від 31.03.2021, ЗАТ «Інтерліс» має податковий борг по орендній платі за землю у розмірі 3 408 605,98 грн за період з 31.08.2012 по 30.01.2017. Враховуючи дану інформацію, в зв`язку з порушенням орендарем п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі», зміною істотних умов договору та систематичною несплатою орендної плати, враховуючи п. «д» ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», п. 28 рішення Чернігівської міської ради від 24.06.2021 № 9/VІІІ-21 припинено шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки від 11.12.2002 № 1787.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2023 у справі № 927/1152/15 (927/16/21), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023, позов Чернігівської міської ради до Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» про розірвання договору оренди земельної ділянки залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у нього не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які були нараховані за період після визнання боржника банкрутом, оскільки положеннями частини першої статті 38 Закону про банкрутство, які аналогічні за змістом положенням частини першої статті 59 КУзПБ, передбачено підставу для припинення обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Самостійне подання ліквідатором звітності до податкового органу не є винятком з цього правила (п.10.1 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №916/4181/14).

На даний час, єдиним майном за рахунок продажу якого можливо погасити вимоги кредиторів являються об`єкти нерухомого майна: по вул. Ціолковського, 11 та вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 в м. Чернігові, які належать на праві власності ЗАТ «Інтерліс».

Задоволення позову призведе до припинення договору оренди землі і, як наслідок, неможливості продажу нерухомого майна банкрута на торгах та задоволення вимог кредиторів, в т.ч. і позивача по справі. Задоволення позовних вимог не зможе відновити порушених прав позивача, оскільки на орендованих земельних ділянках знаходяться об`єкти нерухомості, які належать відповідачу, і позивач не зможе передати ці земельні ділянки у користування третім особам.

За правилами ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову про розірвання договору, то договір оренди земельної ділянки від 11.12.2002 № 1787, укладений між сторонами, є чинним.

Щодо заперечень відповідача про те, що не було сформовано окремі земельні ділянки під власністю ОСОБА_1 (3/50 частки) та ЗАТ «Інтерліс» (47/50 частки), суд зазначає наступне:

дійсно, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2021р. № 258431685, ОСОБА_1 належить право власності на 3/50 об`єкта нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_2 , а ЗАТ «Інтерліс» - на 47/50 цього об`єкта.

Статтею 120 Земельного кодексу України визначено, що укладення договору, що передбачає набуття права власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення такої частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера.

Однак, згідно ст. 791 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Таким чином, для того щоб виділити частину земельної ділянки, яка необхідна ОСОБА_1 для користування належним йому на праві власності об`єктом нерухомості, в окрему земельну ділянку та присвоїти їй кадастровий номер, спочатку необхідно провести державну реєстрацію земельної ділянки, переданої в оренду ЗАТ «Інтерліс», на якій знаходиться нерухоме майно ОСОБА_1 .

Однак, як було встановлено під час розгляду даної справи, внаслідок протиправної бездіяльності Чернігівської міської ради ЗАТ «Інтерліс» у період з 01.01.2021 по 26.05.2021 не мало можливості у встановленому законодавством порядку розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду земельних ділянок.

Заперечення відповідача про те, що згідно актів прийому - передачі виконаних робіт від 19.04.2018р. та від 22.04.2018р. ПП «Десна-Експерт-М» виконало та передало ЗАТ «Інтерліс» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) судом відхиляється, оскільки за змістом ст. 55 Закону України «Про землеустрій» (в редакції до 26.05.2021), технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає в себе серед іншого згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем.

За відсутності такої згоди відповідна технічна документація із землеустрою не може вважатися такою, що розроблена у встановленому законодавством порядку.

Заперечення відповідача про те, що Договір № 15, укладений між позивачем та ТОВ «КНЯЗЬ ІГОР», припинив свою дію 31.12.2019, суд відхиляє, адже до Договору № 15 неодноразово вносились зміни (в частині зміни вартості надання послуг охорони) відповідними додатковими угодами, що фактично свідчить про продовження договірних відносин між ЗАТ «Інтерліс» та ТОВ «КНЯЗЬ ІГОР». Також матеріалами справи підтверджується виконання сторонами цього договору своїх зобов`язань після 31.12.2019 - до 01.10.2023.

Крім того, суд вважає, що неможливість для позивача продати на аукціоні власне нерухоме майно, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, становить втручання в право мирно володіти своїм майном, передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріалами справи підтверджується, що у період з січня 2021 року по травень 2021 року ТОВ «Князь Ігор» були надані ЗАТ «Інтерліс» послуги по охороні об`єкта, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11. Послуги надавалися на підставі договору про надання послуг по охороні об`єкта від 01.01.2019р. № 15, укладеного між сторонами (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 24.12.2020 № 3). Вартість таких послуг склала 181 320,00 грн. Послуги були оплачені ліквідатором.

Також, в цей же період АТ «Державний експортно-імпортний банк України» були надані ЗАТ «Інтерліс» послуги по розрахунковому обслуговуванню. Послуги надавалися на підставі Договору про розрахункове обслуговування за допомогою системи iFOBS № І2852-980-322313 від 24.12.2019, укладеного між сторонами. Вартість таких послуг склала 1 750,00 грн. Послуги були оплачені ліквідатором.

Оскільки витрати на оплату послуг по охороні та розрахунковому обслуговуванню здійснювались ліквідатором після закінчення встановленого законом строку на ліквідацію боржника, ці витрати підпадають під визначення «додаткових витрат» в розумінні ст. 225 Господарського кодексу України, тобто є збитками позивача.

Документально підтверджується розмір таких збитків на суму 183 070,00 грн. Ці вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Решту позовних вимог суд відхиляє, оскільки, як було вказано вище, після внесення змін до ст. 55 Закону України «Про землеустрій», які набрали чинності з 27.05.2021, розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою державної реєстрації земельних ділянок, право користування на які виникло до 2004 року, може здійснюватися і без надання відповідного дозволу органом місцевого самоврядування особі, яка вже користується такою земельною ділянкою на праві оренди.

Щодо рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі № 620/19089/21, яким визнано протиправним та скасовано пункти 20 та 21 рішення Чернігівської міської ради від 26.08.2021 № 10/VIII-42 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам» згідно яких ЗАТ «Інтерліс» відмовлено у задоволенні клопотання від 16.06.2021 № 02-04/50 про надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 по справі № 910/12525/20 зроблено висновок про те, що преюдиційне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин.

Тому, з урахуванням змін в земельному законодавстві, правова оцінка викладених у даному судовому рішенні обставин, не може мати преюдиційного значення для розгляду даної справи.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності з ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету.

Згідно ст. 25 Бюджетного кодексу України, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Пунктом 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету:

1) рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

2) відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачем за подання до господарського суду позовної заяви з вимогою майнового характеру було сплачено 13 778,96 грн. судового збору.

Однак, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, позивач має право звернутися з клопотанням про повернення судового збору.

На підставі ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача в дохід бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 746,05 грн.

Керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 123, 129, 233, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» в особі ліквідатора Пилипенко Т.В. до Чернігівської міської ради про стягнення 918 597 грн 00 коп. коп. задовольнити частково.

Стягнути на користь Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» (14001, м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11; код 32094901) 183 070 грн 00 коп. майнової шкоди, завданої Чернігівською міською радою (14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7; код 34339125), шляхом безспірного списання грошових коштів з бюджету Чернігівської міської територіальної громади за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених рішенням Чернігівської міської ради про бюджет міської територіальної громади на зазначену мету.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7; код 34339125) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 /td>; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106) 2 746 грн 05 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2024.

Суддя А.С.Сидоренко