РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/155/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу, у якій

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ",

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДЗАХІД СЕРВІС",

про стягнення 83 049, 39 грн, з яких 64 427, 18 грн - заборгованість за договором поставки від 08.12.2023 №РЕ/ІФ/241/23, 257, 72 грн - інфляційні втрати, 2 645, 06 грн - 28% річних, 2 833, 99 грн - пеня, 12 885, 44 грн - 20% штраф,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1. ТОВ "Ферозіт" звернулось з позовом до ТОВ "Будзахід Сервіс" про стягнення 83 049, 39 грн, з яких 64 427, 18 грн - заборгованість за договором поставки від 08.12.2023 №РЕ/ІФ/241/23, 257, 72 грн - інфляційні втрати, 2 645, 06 грн - 28% річних, 2 833, 99 грн - пеня, 12 885, 44 грн - 20% штраф.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Суд відповідно до приписів ст. 252 ГПК України ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ухвала про відкриття провадження від 12.05.2023).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

2.2. Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу. В ч. 11 ст. 242 ГПК України встановлено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 12.05.2023 надсилалася відповідачу ТОВ "Будзахід Сервіс" з відміткою на поштовому конверті "Судова повістка" за його місцезнаходженням, яке вказане у позовній заяві і визначене у витязі з ЄДРЮОФОПГФ від 27.02.2024.

Надсилання ухвали підтверджується відтиском штампу вихідної кореспонденції на її звороті та сформованим списком розсилки.

Поштові відправлення повернулися на адресу суду із зазначенням "за закінченням терміну зберігання".

Так як така підстава повернення для поштових відправлень з відміткою "Судова повістка" не передбачена Правилами надання послуг поштового зв`язку, суд постановив окрему ухвалу для вжиття заходів щодо дотримання працівниками відділення поштового зв`язку вимог вказаних Правил та повторно направив на адресу відповідача ухвалу про відкриття провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За даними відстеження поштового відправлення № 774 на вебсайті АТ "Укрпошта" це поштове відправлення повернуто за зворотною адресою "за відмовою адресата" 15.04.2023.

Враховуючи викладене, суд вжив всіх заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, і за приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

2.3. Суд в ухвалі про відкриття провадження від 04.04.2024 встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Відповідач відзив на позов не подав.

А тому згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

3. Зміст позовних вимог, заперечень на позов.

3.1. Позовна заява від 22.02.2024 (вх.№ 1659/24).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договірних зобов`язань щодо оплати за поставлений товар. У зв`язку із простроченням, враховуючи умови договору, позивач нарахував інфляційні втрати, 28% річних, пеню та 20% штрафу. Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 509, 526, 530, 610, 625, 626, 629, 692, 712 ЦК України, ст. 193, 230, 231, 265 ГК України.

3.2. Відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. Між ТОВ "Ферозіт" як постачальником та ТОВ "Будзахід Сервіс" як покупцем 08.12.2023 був укладений договір поставки № РЕ/ІФ241/23 (далі Договір).

Умови Договору такі.

Постачальник зобов`язується постачати і передати у власністю покупцю будівельні матеріали (далі - Товар) для використання у господарській діяльності, а покупець зобов`язується приймати цей Товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору (п. 1.1.).

Передача товару оформляється видатковою накладною, яка є достатнім доказом передачі Товару за даним Договором. Асортимент Товару, його кількість, дата поставки і ціна визначаються згідно видаткових накладних (далі Накладні). Ціна на кожну наступну поставку встановлюється в Накладних (п. 1.2.).

Накладні мають силу протоколу узгодження цін і є підставою для проведення розрахунків між сторонами, вони мають також силу додатків до даного Договору і є його невід`ємною частиною. В Накладних може не зазначатися як підстава продажу даний Договір, але якщо продаж Товару відбувається в період дії даного Договору він відбувається виключно на умовах даного Договору (п. 1.3.).

Умови та строки поставки кожної окремої партії товару узгоджуються сторонами у момент оформлення заявки (п. 2.1.).

Форма оплати: передоплата в розмірі відсотків від загальної вартості партії товару, що поставляється. Решту суми вартості товару покупець сплачує шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника не пізніше 15 календарних днів з дати поставки Товару (п. 4.1.).

Розрахунки за Товар здійснюються шляхом перерахування суми вартості Товару у безготівковому порядку в гривнях на поточний банківський рахунок постачальника. Загальна сума договору складає суму всіх Накладних, на підставі яких здійснюється постачання продукції у відповідності із цим договором (п. 4.2.).

У випадку порушенні строків, передбачених даним договором, винна сторона сплачує іншій пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки (п. 5.2.).

У випадку прострочення оплати поставленого Товару більше ніж на 30 календарних дні Покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару (п. 5.3.).

Сплата пені, штрафу не звільняє сторони від виконання зобов`язання в натурі (п. 5.4.).

За прострочення оплати покупець сплачує постачальнику 28 % річних від простроченої суми (п. 5.5.).

Сторони домовились, що спеціальна позовна давність щодо стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів річних, втрат від інфляції) встановлюється в три роки (п. 5.6.).

Договір вступає в дію з дати його підписання і діє до 31 грудня 2024 р., а в частині розрахунків, нарахування пені, процентів річних, інфляційних втрат до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 7.1.).

4.2. Позивач здійснив поставку товару на суму на суму 64 427, 18 грн, що підтверджується такими видатковими накладними:

№ІФ000006932 від 11.12.2023 - на суму 19 334, 10 грн;

№ІФ000006958 від 13.12.2023 - на суму 37 488, 90 грн;

№ІФ000007038 від 21.12.2023 - на суму 7 604, 18 грн,

всього на суму 64 427, 18 грн.

4.3. Відповідач оплату за вказаний товар не здійснив.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. При вирішенні спору суд керується приписами ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Суд встановив, що між сторонами був укладений договір поставки від 08.12.2023 № РЕ/ІФ/241/23.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

5.2. На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як передбачено в ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд встановив, що позивач згідно з Договором поставив відповідачу товар на суму 64 427, 18 грн, а відповідач оплату товару відповідно до п. 4.1. Договору (не пізніше 15 календарних днів з дати поставки товару) не здійснив.

5.3. За приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідач не здійснив оплату товару та порушив встановлені договором строки оплати.

Днем прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості товару є:

за видатковою накладною №ІФ000006932 від 11.12.2023 27.12.2023;

за видатковою накладною №ІФ000006958 від 13.12.2023 29.12.2023;

за видатковою накладною №ІФ000007038 від 21.12.2023 06.01.2024;

5.4. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони в договорі передбачили, що за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику 28 % річних від простроченої суми (п. 5.5 договору).

Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання, позивач визначив суму інфляційних втрат 257, 72 грн та 2 645, 06 грн - 28% річних.

Суд перевірив правильність розрахунків позивача і встановив, що розрахунок зроблено арифметично і методологічно правильно.

5.5. За приписами ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

В ч. 4 ст. 231 ГК України визначено, що санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

В договорі (п. 5.2.) передбачено, що у випадку порушення строків передбачених даним договором, винна сторона сплачує іншій пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. За прострочення оплати поставленого Товару більше ніж на 30 календарних дні Покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару (п. 5.3.).

Враховуючи умови п. 5.2 та 5.3 Договору, за порушення строків оплати за поставлений товар на суму 64 427, 18 грн позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки по кожній накладній окремо за період прострочення до 20.02.2024, а також за прострочення понад тридцять днів нарахував штраф у розмірі 20 % від вказаної вартості товару.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем пені та штрафу і встановив, що такі розрахунки зроблені методологічно та арифметично правильно. Сума пені становить 2 833, 99 грн, штрафу 12 885, 44 грн

6. Висновок суду.

6.1. Позов належить задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 83 049, 39 грн, з яких 64 427, 18 грн - заборгованість за договором поставки від 08.12.2023 №РЕ/ІФ/241/23, 257, 72 грн - інфляційні втрати, 2 645, 06 грн - 28% річних, 2 833, 99 грн - пеня, 12 885, 44 грн - 20% штраф.

7. Судові витрати.

7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. При зверненні з позовом позивач як судові витрати визначив тільки судовий збір в розмірі 3 028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.02.2024 № 51659.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 241, 256 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЗАХІД СЕРВІС" (вул. Гната Хоткевича, буд. 46, корп. 3 кв. 53 м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 40859735) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРОЗІТ" (вул. Шевченка, буд. 171, м. Теребовля, Теребовлянський район, Тернопільська область, 48100, ідентифікаційний код 37961273) 83 049, 39 грн (вісімдесят три тисячі сорок дев`ять гривень тридцять дев`ять копійок), з яких 64 427, 18 грн - заборгованість за договором поставки від 08.12.2023 №РЕ/ІФ/241/23, 257, 72 грн інфляційні втрати, 2 645, 06 грн 28% річних, 2 833, 99 грн пеня, 12 885, 44 грн штраф, а також 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.04.2024.

Суддя О. В. Малєєва