РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024Справа № 910/878/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Релігійно-Благодійного товариства "Центр Християнського Співробітництва" при Всеукраїнському союзі об`єднань Євангельських Християн-Баптистів

про стягнення 20 628,43 грн.

Суддя Борисенко І. І.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Релігійно-Благодійного товариства "Центр Християнського Співробітництва" при Всеукраїнському союзі об`єднань Євангельських Християн-Баптистів (далі - РБТ "Центр Християнського Співробітництва", відповідач) про стягнення штрафних санкцій та матеріальних втрат у сумі 20 628,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору постачання природного газу № 5250/21-РО-Т від 04.11.2021 в частині своєчасної сплати вартості поставленого газу, у зв`язку з чим відповідачу були нараховані матеріальні втрати.

У позові ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" просить стягнути з відповідача пеню у сумі 9 250,66 грн., інфляційні втрати у сумі 9 171,59 грн. та 3 % річних у сумі 2 206,18 грн., що разом становить 20 628,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 за вказаною позовною заявою було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Учасникам справи надано можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01042, Україна, місто Київ, вулиця Івана Кудрі, будинок, 16.

Разом з тим, від відповідача повернувся конверт № 088 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, а також додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021, між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) РБТ "Центр Християнського Співробітництва" (споживач) був укладений договір постачання природного газу № 5250/21-РО-Т (далі - договір).

Відповідно до умов цього договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1).

У пункті 2.1 договору сторонами погоджено обсяг природного газу, що підлягає передачі споживачу у період з 01.11.2021 по грудень 2022.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі (п. 3.1 договору).

Ціна природного газу за 1000 куб.м. газу з ПДВ становить 16 554,00 грн. (п. 4.1 договору).

Загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування (п. 4.3 договору).

Оплата за природний газ за відповідний розрахуноквий період здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70 % вартоcті фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахуноквий період (п. 5.1 договору).

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розраховуватись за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 цього договору (п. 5.3 договору).

Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 13.1).

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріали справи свідчать, що протягом листопада 2021 - лютого 2022 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 81 134,45 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2022, підписаними сторонами без зауважень, копії яких наявні у матеріалах справи.

Водночас встановлено, що відповідач вартість товару за вказаними актами приймання-передачі природного газу сплатив з порушенням строку, про що свідчить банківська виписка з рахунку позивача.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначає ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" у позові, відповідач допустив прострочення грошового зобов`язання зі сплати вартості поставленого товару, а тому позивач за порушення зобов`язання просить стягнути з відповідача пеню у сумі 9 250,66 грн. за період з 18.01.2022 по 15.10.2022.

Так, частиною 1 ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з п. 7.2 договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахована від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок заявленої позивачем штрафної санкціі відповідно до наведених норм чинного законодавства та умов договору, суд встановив правильність її нарахування, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у сумі 9 250,66 грн., тобто, у сумі, заявленій позивачем.

Також позивач нарахував РБТ "Центр Християнського Співробітництва" інфляційні втрати у сумі 9 171,59 грн. з 01.04.2022 по 30.09.2023 та 3 % річних у сумі 2 206,18 грн. за період з 18.01.2022 по 24.10.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

За результатами здійсненої судом перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 9 171,59 грн. та 3 % річних у сумі 2 206,18 грн., підлягають задоволенню в заявлених Позивачем сумах.

Отже, позовні вимоги ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Доказів понесення інших судових витрат під час розгляду справи позивачем суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Релігійно-Благодійного товариства "Центр Християнського Співробітництва" при Всеукраїнському союзі об`єднань Євангельських Християн-Баптистів про стягнення 20 628,43 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Релігійно-Благодійного товариства "Центр Християнського Співробітництва" при Всеукраїнському союзі об`єднань Євангельських Християн-Баптистів (01042, Україна, місто Київ, вулиця Івана Кудрі, будинок, 16; ідентифікаційний код 14277001) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 42399676) пеню у сумі 9 250 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 66 коп., інфляційні втрати у сумі 9 171 (дев`ять тисяч сто сімдесят одна) грн. 59 коп., 3 % річних у сумі 2 206 (дві тисячі двісті шість) грн. 18 коп., судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 23 квітня 2024

Суддя Борисенко І. І.