РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2024Справа № 910/18997/23

Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/18997/23.

За позовом Управління з питань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудова пирогова» (02088, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 8а)

про стягнення 8 021, 93 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління з питань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - позивач, робочий орган) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудова пирогова» (надалі - відповідач, рекламорозповсюджувач) про стягнення 8021, 93 грн заборгованості.

18.12.2023 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 18.12.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

26.12.2023 від позивача надійшли заяви про усунення недоліків позовної заяви, якими позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою від 18.12.2023.

15.01.2024 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі. Суд вирішив розгляд справи № 910/18997/23 здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням зменшених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

16.07.2019 між Управлінням з питань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - робочий орган, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чудова пирогова» (надалі - рекламорозповсюджувач, відповідач) було укладено Договір № 21/19 тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору - за цим Договором на підставі відповідного наказу робочого органу про встановлення пріоритету на місце для розміщення рекламного засобу, дозволу на розміщення зовнішньої реклами, наданого на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), рекламорозповсюджувачеві надається право тимчасового платного користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, виключно для розміщення та експлуатації рекламного засобу (далі - право тимчасового користування).

Згідно п. 1.2. Договору - рекламорозповсюджувач зобов`язується прийняти в платне користування місце та користуватись наданим йому місцем добросовісно та розумно відповідно до загальних вимог законодавства України, правил щодо благоустрою населених пунктів, умов цього Договору та Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.02.2019 №207, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 25.02.2019 за №34/2211 (далі - Порядок), своєчасно та у повному обсязі відповідно до Договору здійснювати оплату за тимчасове користування місцем, сумлінно виконувати усі свої обов`язки за цим Договором, самостійно нести відповідальність за технічний стан рекламного засобу (далі - РЗ), порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації РЗ, утримання місця у належному санітарному стані відповідно до законодавства.

Згідно Адресного переліку №1, 2, 3 що є додатками №1, 2, 4 до Договору - рекламорозповсюджувачу надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва для розміщення рекламного засобу - спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі) у Шевченківському р-н, вул. Велика Житомирська, 8/14. Розмір плати визначається та розраховується на підставі Порядку визначення розміру плати за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламних засобів, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.12.2018 №2341, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 20.12.2018 за №294/2142.

Згідно п. 6.6. Договору плата нараховується з дати прийняття рішення про встановлення пріоритету, надання дозволу. При продовженні строку дії пріоритету, продовженні строку дії дозволу плата нараховується з дати, з якої продовжено строк дії пріоритету або дозволу.

Відповідно до п. 6.13. Договору - розрахунковим періодом надання місця у тимчасове користування та нарахування плати за тимчасове користування місцем є календарний місяць.

Згідно п. 6.14. Договору - плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця, виключно на казначейський рахунок № 6001 МФО 899998 у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/50110005 Код ) для зарахування до цільового фонду спеціального фонду бюджету міста Києва, в розмірах, зазначених у рахунках. Факт неотримання рахунку не звільняє рекламорозповсюджувача від здійснення плати.

В подальшому, сторони Додатковою угодою №21/19-1 від 21.01.2020 до Договору внесли зміни до п. 6.14. Договору та погодили, що плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця, виключно на казначейський рахунок у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/50110005 Код ) для зарахування до цільового фонду спеціального фонду бюджету міста Києва, в розмірах, зазначених у рахунках.

Номер казначейського рахунку для переказу плати визначається органами Державної казначейської служби відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, та вказується у рахунку.

Сплата заборгованості та штрафних санкцій за прострочення здійснення платежів за періоди попередніх років переказується на рахунки у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, що є дійсними на момент проведення переказів.

Факт неотримання рахунку не звільняє рекламорозповсюджувача від здійснення плати.

Згідно п. 7.2. та 7.3. Договору - робочий орган застосовує до рекламорозповсюджувача штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. Робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше 1 (одного) місяця, штраф у розмірі 15 (п`ятнадцять) відсотків простроченої суми.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач в порушення розділу 6 Договору не здійснив з позивачем розрахунок за період з 01.07.2019 по 15.11.2023 на суму 4 302, 53 грн, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення 8 021, 93 грн, що складаються з: 4 302, 53 грн основного боргу, 645, 06 грн штрафу, 384, 77 грн пені, 481, 32 грн 3 % річних, 2 208, 25 грн інфляційних витрат.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 21/19 тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва від 16.07.2019 в частині оплати вартості за тимчасове користування місцем зі спеціальної рекламної конструкції на фасаді будинку з 01.07.2019 по 15.11.2023.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України (оскільки, відповідач не мав станом на 15.01.2024 зареєстрованого електронного кабінету), ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.01.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних особі-підприємців та громадських формувань, а саме: 02088, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 8а.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи поштового повернення, ухвала суду від 15.01.2024 була повернута до Господарського суду міста Києва 12.02.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Верховний Суд неодноразово відзначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 27.06.2023 у справі №910/4473/21 (910/19757/21).

Ухвала про відкриття провадження у справі була опублікована в реєстрі судових рішень, тому відповідач мав вільний доступ для ознайомлення з нею. Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/18997/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду з 17.01.2024.

Приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/18997/23, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджується наявними в матеріалах справи документами факт надання позивачем послуг відповідачеві?

- чи були порушені відповідачем обов`язки по оплаті за надані позивачем послуги та у якому розмірі, а відтак чи вірно позивач визначив суму основного боргу, штрафу, пені, 3 % річних та інфляції?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо основного боргу.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно умов Договору №21/19 тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу від 16.07.2019, а саме Адресного переліку №1, №2, №3 до Договору, відповідачеві надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва по вул. Велика Житомирська, 8/14 для розміщення спеціальної рекламної конструкції на фасаді будинку (будівлі).

З Додатків №1, №2, №4 до Договору вбачається, що Адресні переліки підписані уповноваженими представниками сторін на підставі наказу Робочого органу №919 від 02.07.2019 про встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу, наказу Робочого органу №1335 від 25.09.2019 про продовження пріоритету на місце розташування рекламного засобу, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №2284 від 28.12.2019 про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Пунктом 6.3. Договору сторони погодили, що підставою для нарахування плати за тимчасове користування місцями та внесення рекламорозповсюджувачем плати є рішення робочого органу про встановлення/продовження пріоритету, рішення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання/продовження дозволу, інші юридичні факти (вчинки рекламорозповсюджувача щодо фактичного користування місцем для розміщення РЗ) відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цей Договір.

Згідно п. 6.6. Договору плата нараховується з дати прийняття рішення про встановлення пріоритету, надання дозволу. При продовженні строку дії пріоритету, продовженні строку дії дозволу плата нараховується з дати, з якої продовжено строк дії пріоритету або дозволу.

Відповідно до п. 6.13. Договору - розрахунковим періодом надання місця у тимчасове користування та нарахування плати за тимчасове користування місцем є календарний місяць.

В матеріалах справи наявне лише розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» від 28.12.2019 №2284, на підставі якого відповідачу надано Дозвіл №72982-19 на розміщення рекламного засобу на строк з 28.12.2019 по 27.12.2024. Разом з тим, з огляду на те, що відповідач підписав Адресні переліки №1 та №2 16.07.2019 та 12.12.2019 без зауважень, то в суду відсутні сумніви щодо наявності наказу Робочого органу №919 від 02.07.2019 про встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу, наказу Робочого органу №1335 від 25.09.2019 про продовження пріоритету на місце розташування рекламного засобу.

За таких обставин, у порядку п. 6.3. та 6.6. Договору позивач правомірно нараховує плату за тимчасове користування місцем з липня 2019.

З пункту 6.14. Договору в первинній редакції, а також в редакції Додаткової угоди №21/19-1 від 27.01.2020 вбачається, що відповідач зобов`язаний вносити плату за тимчасове користування місцем не пізніше 20-го числа поточного місяця.

Згідно п. 1, 2 Адресних переліків №1, 2, 3 що є додатками №1, 2, 4 до Договору - розмір плати за місяць становить 512, 50 грн. Рекламорозповсюджувачу надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва для розміщення рекламного засобу - спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі) у Шевченківському р-н, вул. Велика Житомирська, 8/14. Розмір плати визначається та розраховується на підставі Порядку визначення розміру плати за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламних засобів, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.12.2018 №2341, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 20.12.2018 за №294/2142.

Пунктом 6 рішення Київської міської ради «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва на час дії обмежувальних заходів» №25/25 від 24.12.2020 передбачено, що тимчасово, на строк з 01.01.2021 і на період дії карантинних обмежень, встановлених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби - Covid-19 спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, але не раніше 30.06.2021 року встановити орендну плату за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50 % від орендної плати, визначеної у діючих договорах.

На вказане рішення Київської міської ради посилається позивач при наданні суду обґрунтованого розрахунку суми основного боргу, що долучений до заяви про усунення недоліків. Втім, фактично позивач обраховує понижений коефіцієнт плати за тимчасове користування місцем для розміщення рекламних засобів у зв`язку з Covid-19 з квітня 2020, а не з січня 2021 як те передбачено рішенням Київської міської ради №25/25 від 24.12.2020. Також, у деяких з наданих суду рахунках на оплату позивачем визначено інший, значно менший, розмір плати за тимчасове користування місцем, а ніж той, що визначений у адресних переліках №1, 2, 3.

Оскільки, суд у порядку ч. 2 ст. 237 ГПК України не вправі виходити за межі позовних вимог (в тому числі і збільшувати вартість плати, що зазначена у рахунках та яку безпосередньо просить стягнути позивач), а відповідач в свою чергу не заперечує щодо нарахованої позивачем у рахунках на оплату за період з 01.07.2019 по 15.11.2023 вартості тимчасового користування місцем, то в даному випадку, суд враховує суми основного боргу, що визначені позивачем у відповідних рахунках.

Таким чином, враховуючи приписи п. 6.14. Договору, межі позовних вимог та з огляду на дати виставлення позивачем рахунків за відповідні боргові періоди, суд зазначає, що строк оплати наданих послуг тимчасового користування місцем настав:

- за рахунком №108 від 16.07.2019 на суму 123, 99 грн щодо плати за липень 2019 - 22.07.2019 (у порядку ч. 5 ст. 254 ЦК України, оскільки 20.07.2019 та 21.07.2019 це вихідні дні; прострочення з 23.07.2019);

- за рахунком № 796 від 08.08.2019 на суму 128, 13 грн щодо плати за серпень 2019 - 20.08.2019 (прострочення з 21.08.2019);

- за рахунком №2114 від 05.09.2019 на суму 128, 13 грн щодо плати за вересень 2019 - 20.09.2019 (прострочення з 21.09.2019);

- за рахунком №3933 від 03.10.2019 на суму 4, 13 грн щодо плати за 01.10.2019 - 21.10.2019 (у порядку ч. 5 ст. 254 ЦК України, оскільки 20.10.2019 це вихідний день; прострочення з 22.10.2019);

- за рахунком №9299 від 12.12.2019 на суму 495, 97 грн щодо плати за 02.10.2019 по 31.10.2019 - 20.12.2019 (прострочення з 21.12.2019);

- за рахунком № 9300 від 12.12.2019 на суму 512, 50 грн щодо плати за листопад 2019 - 20.12.2019 (прострочення з 21.12.2019);

- за рахунком № 9301 від 12.12.2019 на суму 512, 50 грн щодо плати за грудень 2019 - 20.12.2019 (прострочення з 21.12.2019);

- за рахунком № 9870 від 08.01.2020 на суму 16, 53 щодо плати за 01.01.2020 - 20.01.2020 (прострочення з 21.01.2020);

- за рахунком № 11604 від 03.02.2020 на суму 495, 97 грн щодо плати за 02.01.2020 по 31.01.2020 - 20.02.2020 (прострочення з 21.02.2020);

- за рахунком № 11605 від 03.02.2020 на суму 512, 50 грн щодо плати за лютий 2020 - 20.02.2020 (прострочення з 21.02.2020);

- за рахунком № 14627 від 13.03.2020 на суму 347, 18 грн (зниження коефіцієнту у зв`язку з Covid-19) щодо сплати за березень 2020 - 20.03.2020 (прострочення з 21.03.2020);

- за рахунком № 15807 від 09.04.2020 на суму 256, 25 грн (зниження коефіцієнту у зв`язку з Covid-19) щодо сплати за квітень 2020- 20.04.2020 (прострочення з 21.04.2020);

- за рахунком № 21190 від 15.05.2020 на суму 256, 25 грн зниження коефіцієнту у зв`язку з Covid-19) щодо сплати за травень 2020- 20.05.2020 (прострочення з 21.05.2020);

- за рахунком № 23949 від 12.06.2020 на суму 256, 25 грн зниження коефіцієнту у зв`язку з Covid-19) щодо сплати за червень 2020 - 22.06.2020 (у порядку ч. 5 ст. 254 ЦК України, оскільки 20.06.2020 та 21.06.2020 це вихідні дні; прострочення з 23.06.2020);

- за рахунком № 27056 від 14.07.2020 на суму 256, 25 грн зниження коефіцієнту у зв`язку з Covid-19) щодо сплати за липень 2020 - 20.07.2020 (прострочення з 21.07.2020).

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вартості наданих послуг з тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва для розміщення рекламного засобу.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 4 302, 53 грн.

Щодо вимог про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат.

Позивач простить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, відповідно до п. 7.2 Договору у розмірі 384, 77 грн.

Згідно п. 7.2. - робочий орган застосовує до рекламорозповсюджувача штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми.

Також позивач просить стягнути 3 % річних у розмірі 481, 32 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 208, 25 грн.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіривши проведені позивачем розрахунки сум, що заявлені до стягнення, суд констатує, що позивач не вірно вираховує початки боргових періодів оплати за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу. Зокрема, позивач по всім спірним рахункам на оплату розпочинає розрахунок боргових періодів з дня, що є останнім днем строку оплати тимчасового користування.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 253 ЦК України).

Таким чином, строк прострочення виконання грошового зобов`язання відповідача по всім спірним рахункам на оплату розпочинається з наступного дня після останнього дня строку оплати, що деталізований судом вище.

Отже, суд провівши власний розрахунок сум, що заявлені до стягнення з урахуванням корегування початків періодів прострочення, за допомогою ІПС «Ліга:Закон» встановив, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 384, 37 грн (а не 384, 77 грн як визначено позивачем), розмір 3 % річних становить 480, 88 грн (А не 481, 32 грн як визначено позивачем), а розмір інфляційних втрат визначено позивачем вірно та становить 2 208, 25 грн.

З огляду на вище викладене, позовні вимоги в частині стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог про стягнення штрафу.

Згідно п. 7.3. Договору сторони узгодили, що робочий орган має право стягнути штраф у розмірі 15 % простроченої суми, у разі прострочення внесення платежів за тимчасове користування більш ніж 1 (одного) місяця.

Оскільки, відповідач допустив прострочення зобов`язань більше як на один місяць, то позивач просить стягнути в тому числі 15 % штрафу на суму 645, 06 грн.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок штрафу, суд встановив, що дійсний розмір штрафу насправді становить 645, 37 грн. Втім, з огляду на те, що суд не вправі виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України), то суд задовольняє позовні вимоги в цій частині у розмірі, що встановлений позивачем, а саме на суму 645, 06 грн.

6. Розподіл судових витрат.

В позовній заяві позивач зазначив, що ним понесено судові витрати, що складаються із суми судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

За загальним правилом, судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Відтак, суд керуючись ч. 9 ст. 129 ГПК України покладає судовий збір на відповідача в повному обсязі, як на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236, 237, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління з питань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудова пирогова» про стягнення 8 021, 93 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чудова пирогова» (02088, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 8а, ) на користь Управління з питань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) 4 302 (чотири тисячі триста дві) грн 53 коп. - основного боргу, 384 (триста вісімдесят чотири) грн 37 коп. - пені, 480 (чотириста вісімдесят) грн 88 коп. - 3 % річних та 2 208 (дві тисячі двісті вісім) грн 25 коп. - інфляційних втрат, 645 (шістсот сорок п`ять) грн 06 коп. - штрафу, а також 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

3. В задоволенні інших позовних вимог про стягнення пені у розмірі 0, 40 грн та 3 % річних у розмірі, 0, 44 грн - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких