ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2024 р. Справа№ 910/8891/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Шипенко М.С., дов. № 33-07/56 від 19.12.2019;

від відповідача: Харченко М.В., дов. № 21/12-30 від 21.12.2023,

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2023

у справі № 910/8891/23 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

до приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 20 673 966,42 грн,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) "Харківська ТЕЦ-5" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") про стягнення 20 673 966,42 грн, з яких: 11 560 266,34 грн боргу, 1 263 553,15 грн пені, 1 138 973,29 грн 3 % річних та 6 711 173,64 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати за договором № 0695-07013 від 15.05.2020 про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активності потужності.

Під час розгляду судом першої інстанції справи відповідачем сплачено заборгованість (а.с. 138-139; 182-183 том 1) та подано клопотання про відстрочення виконання рішення на 1 рік (а.с. 206-209 том 1).

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.10.2023 закрито провадження у справі в частині вимог щодо стягнення 11 560 266,34 грн боргу. В іншій частині позов задоволено частково та стягнуто з ПрАТ "НЕК "Укренерго" на користь ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" 841 309,97 грн пені, 1 138 973,29 грн 3 % річних, 6 711 173,64 грн інфляційних втрат та 303 783,27 грн судового збору за подання позову.

Заяву ПрАТ "НЕК "Укренерго" про відстрочення виконання рішення задоволено частково та відстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/8891/23 на шість місяців з дати набрання рішенням законної сили.

Закриваючи провадження в частині вимог щодо стягнення заборгованості суд першої інстанції зазначив, що відповідачем подано докази оплати під час розгляду судом справи, а отже предмет спору у даній частині вимог відсутній.

Задовольняючи вимоги щодо стягнення частково пені та повністю 3 % річних, інфляційних втрат, суд дійшов висновку про прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем, а також зазначив, що відповідачем не доведено наявності форс-мажорних обставин для даних правовідносин; акти за спірні періоди підписані представником відповідача без зазначення дати, коли саме він їх підписував, а тому датою їх підписання є дата, яка вказана в актах; враховуючи положення пункту 16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 332 від 25.02.2022 відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені в розмірі 422 243,18 грн за період з 26.02.2022 по 26.04.2022.

Заява відповідача про відстрочення виконання рішення задоволена частково, оскільки відповідачем сплачено основний борг у справі на момент винесення рішення, водночас враховано матеріальний інтерес відповідача, який полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це не перешкоджало його нормальній операційній роботі як оператора системи передачі (далі - ОСП), ефективному та надійному функціонування системи передачі і ринку електричної енергії в цілому, а також матеріальний інтерес позивача, який полягає у виконанні рішення суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

Частково не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПрАТ "НЕК "Укренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову щодо стягнення з відповідача 841 309,97 грн пені, 1 138 973,29 грн 3 % річних та 6 711 173,64 грн інфляційних втрат.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення в цій частині, відповідач посилався на те, що позивачем неправильно здійснено нарахування пені, індексу інфляції та 3 % річних, тобто помилково визначено періоди прострочення, оскільки позивач рахував прострочення виконання зобов`язань з наступного дня після спливу строку в 10 робочих днів з дати складання актів, хоча у відповідності до пункту 6.4 договору ОСП зобов`язаний здійснювати розрахунок із відповідачем протягом 10 робочих днів після підписання акту сторонами. Водночас, скаржник зазначав, що суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду від 15.06.2022 по справі № 910/6639/21, яка стосується інших правовідносин, а саме які виникли на підставі договору про участь у балансуючому ринку, а отже встановлені там обставини не є подібними до обставин даної справи. За твердженнями апелянта, до моменту фізичного отримання ним акту приймання-передачі наданих допоміжних послуг, а отже на дату, яка вказана у актах він не має можливості здійснити оплату, адже не має інформації про суми, які він повинен сплатити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 16.01.2024.

28.11.2023 до апеляційного суду надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

11.01.2024 до апеляційного суду від позивача надійшло клопотання щодо проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2024 задоволено вказане клопотання.

16.01.2024 до апеляційного суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Верховним Судом справи № 911/1359/22, якою вирішується питання щодо застосування судами положень постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 332 від 25.02.2022 та містить рекомендації та настанови учасникам ринку електроенергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, що не може мати наслідком відмови в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, адже розглядаючи вимоги про стягнення штрафних санкцій суд повинен встановити правомірність їх нарахування та заявлення до стягнення відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства, норми якого не можуть бути нівельовані вказаною постановою, як підзаконним актом.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом слід розуміти неможливість для даного господарського спору самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Оскільки рішення оскаржується відповідачем в частині задоволених позовних вимог, при цьому позивач заперечував щодо зупинення провадження з наведених у клопотанні підстав, а також рішення в частині відмови у стягненні з відповідача 422 243,18 грн пені, з огляду на приписи п. 16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 сторони не оскаржують, то заявлене відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 оголошено перерву до 27.02.2024.

22.02.2024 до апеляційного суду від позивача надійшло клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024, у зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання, призначено розгляд справи на 18.03.2024 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та відкладено розгляд справи на 02.04.2024.

02.04.2024 до апеляційного суду від відповідача надійшло клопотання з контррозрахунком та поясненнями до нього.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В., оголошено перерву до 15.04.2024.

В судовому засіданні, яке відбулось 15.04.2024, відповідач просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову та відмовити у цій частині вимог.

Позивач вказував на обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" (постачальник допоміжних послуг; далі - ПДП) та ПрАТ "НЕК "Укренерго" (оператор системи передач; далі - ОСП) укладено договір про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності № 0695-07013 від 15.05.2020 в редакції додатку № 3 до Правил ринку (типовий договір - а.с. 5-8 том 1).

Відповідно до п. 1.1 договору він є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Додаток 1 до договору містить заяву-приєднання підписану позивачем (а.с. 9 том 1).

Згідно з п. 1.2 договору ПДП зобов`язується надавати допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності (далі - ДП) у частині забезпечення одного або більше резервів: резервів підтримки частоти (первинне регулювання), резервів відновлення частоти (вторинне регулювання) і резервів заміщення (третинне регулювання), відповідно до умов цього договору, а ОСП зобов`язується здійснювати оплату за надані ДП відповідно до умов цього договору та Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП, № 307 від 14.03.2018 (далі - Правила ринку).

Зі змісту пунктів 1.3-1.5 договору надання ПДП ОСП письмової згоди на приєднання до цього договору (далі - заява-приєднання), що є додатком 1 до договору, є погодженням пропозиції на приєднання, а також зобов`язанням щодо виконання Правил ринку. Заява-приєднання надається з відкладальною обставиною, якою є реєстрація ПДП зі сторони ОСП. Придбання ДП здійснюється згідно з процедурою та умовами придбання ДП, визначеними Правилами ринку. Договір укладається за умови приєднання ПДП до договору про врегулювання небалансів електричної енергії та договору про участь у балансуючому ринку.

Загальна вартість цього договору складається із суми всіх платежів, здійснених ОСП на користь ПДП протягом дії цього договору за надані на умовах цього договору ДП. Обчислення платежів та розрахунок цін здійснюється відповідно до Правил ринку (п. 2.1 договору).

За умовами пунктів 3.1, 3.2 договору обсяги фактично наданих ДП упродовж кожного розрахункового періоду розраховуються за результатами моніторингу надання ДП, який проводиться відповідно до Правил ринку. Для визначення фактичного обсягу ДП ОСП керується даними інформаційного обміну, що здійснюється між ПДП та ОСП, відповідно до Правил ринку.

Положеннями 6.1-6.4 договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів у рамках розрахункових сум здійснюються відповідно до процедур та графіків, зазначених у цьому договорі та Правил ринку. ПДП складає та направляє ОСП два примірники підписаного зі своєї сторони акта приймання-передачі наданих допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності (далі - акт) до 08 числа місяця, наступного за тим, у якому такі послуги надавались. ОСП розглядає та у разі відсутності зауважень підписує акт протягом трьох робочих днів з дати його отримання від ПДП або направляє мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що повинні бути усунені. ОСП здійснює остаточний розрахунок з ПДП протягом 10 робочих днів після підписання сторонами акта або з дати направлення акта ПДП на адресу ОСП (у випадку непідписання або ненаправлення акта, або мотивованих зауважень до нього у п`ятиденний строк) за умови реєстрації ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України шляхом перерахування на поточний рахунок ПДП грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих ДП.

Зі змісту пунктів 9.1, 9.2 договору випливає, якщо внаслідок дії форс-мажорних обставин (техногенного, природного, соціально-політичного, військового характеру, обставин юридичного форс-мажору (дія/рішення органів державної влади, органів, установ, що містить заборону або обмеження з питань, які мають безпосереднє відношення до виконання цього договору)) унеможливлює виконання будь-якою стороною зобов`язань за цим договором, така сторона повинна повідомити у письмовій формі про це іншу сторону протягом п`яти днів з моменту їх виникнення. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за цим договором зобов`язань позбавляє таку сторону права посилатися на будь-яку вказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Відповідно до пунктів 12.1, 12.2 договору він набирає чинності з моменту акцептування ОСП заяви-приєднання ПДП, про що ОСП повідомляє ПДП, і є чинним до 31 грудня поточного року включно, у якому була подана заява-приєднання. Якщо жодна із сторін не звернулася до іншої сторони не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Згідно з пунктами 13.1, 13.2 договору він може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення змін регулятором до типового договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності. У такому випадку зміни до цього договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності.

Протягом існування договірних відносин між сторонами (у період з травня 2020 року по грудень 2022 року), відбувалися зміни їх договірного регулювання, а саме затверджувалися умови договору у новій редакції (згідно наказів). В той же час, принципові положення договору № 0659-07013, із прийняттям наказів ПрАТ "НЕК "Укренерго" № 108 від 25.02.2021 (а.с. 9 зворот том 1), № 32 від 18.01.2022 (а.с. 13 зворот том 1), № 613 від 08.12.2022 (а.с. 17 зворот том 1) змін фактично не зазнали.

Позивач у період з травня 2020 року по грудень 2022 року виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу допоміжні послуги відповідно до умов договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними між сторонами актами без зауважень (а.с. 21-86 том 1), а саме:

- № 1 від 31.05.2020 на суму 1 488 940,70 грн; 985 691,52 грн; 1 063 397,52 грн;

- №№ 1, 2 від 30.06.2020 на суму 9 937 185,05 грн; 1 931 136,96 грн;

- № 1, 2, 3 від 31.07.2020 на суму 21 293 935,64 грн; 668 130,10 грн; 6 925 305,60 грн;

- № 1 від 31.08.2020 на суму 15 371 292,89 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 30.09.2020 на суму 5 486 350,20 грн; 5 140 573,20 грн; 12 462 664,54 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 31.10.2020 на суму 9 289 863,00 грн; 5 590 464,78 грн; 1 310 036,98 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 30.11.2020 на суму 5 303 904,00 грн; 7 998 590,94 грн; 2 387 306,74 грн;

- №№ 1, 2, 3, 4, 5 від 31.12.2020 на суму 2 599 248,00 грн; 489 344,22 грн; 12 546 345,31 грн; 6 977 056,97 грн; 14 679 478,51 грн;

- №№ 1, 2, 3, 4 від 31.01.2021 на суму 11 456 721,00 грн; 18 458 334,94 грн; 26 277 342,76 грн; 1 446 601,34 грн;

- №№ 1, 2, 3, 4 від 28.02.2021 на суму 8 277 336,48 грн; 22 516 032,46 грн; 36 117 215,72 грн; 1 898 176,68 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 31.03.2021 на суму 20 100 965,69 грн; 36 471 506,41 грн; 2 255 844,13 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 30.04.2021 на суму 7 582 999,03 грн; 17 575 688,36 грн; 124 247,81 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 31.05.2021 на суму 638 196,00 грн; 776 548,80 грн; 4 201 953,30 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 31.08.2021 на суму 352 035,46 грн; 1 912 263,48 грн; 230 000,40 грн;

- №№ 1,2, 3, 4, 5 від 31.10.2021 на суму 1 231 246,50 грн; 265 450,86 грн; 2 931 456,31 грн; 168 138,84 грн; 60 298,20 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 30.11.2021 на суму 13 590,90 грн; 347 931,78 грн; 4 004 416,87 грн;

- №№ 1,2 від 31.12.2021 на суму 13 414 640,44 грн; 1 162 796,33 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 31.01.2022 на суму 18 696 991,79 грн; 4 081 889,10 грн; 46 703,52 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 28.02.2022 на суму 11 893 175,05 грн; 4 138 110,11 грн; 4 450 274,28 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 31.03.2022 на суму 14 296 115,38 грн; 223 372,80 грн; 8 790 454,24 грн;

- №№ 1, 2 від 30.04.2022 на суму 17 002 003,64 грн; 39 955 240,55 грн;

- № 1 від 31.05.2022 на суму 3 815 909,57 грн;

- № 1 від 30.06.2022 на суму 6 616 778,11 грн;

- № 1 від 31.07.2022 на суму 7 176 879,94 грн;

- № 1 від 31.08.2022 на суму 6 978 920,22 грн;

- №№ 1, 2 від 30.09.2022 на суму 6 192 952,85 грн; 3 066 115,50 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 31.10.2022 на суму 10 254 084,41 грн; 1 364 944,20 грн; 673 522,56 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 30.11.2022 на суму 10 543 551,62 грн; 5 366 702,10 грн; 3 381 875,04 грн;

- №№ 1, 2, 3 від 31.12.2022 на суму 11 382 855,84 грн; 6 672 790,85 грн; 4 597 580,58 грн.

Згідно довідки про стан розрахунків за договором за період з травня 2020 року по 05.06.2023 року та реєстру платіжних доручень (а.с. 86-91 том 1) відповідачем здійснено оплату на загальну суму 594 295 748,16 грн; залишок заборгованості станом на 05.06.2023 складав 11 560 266,34 грн.

Відповідачем під час розгляду даної справи судом першої інстанції було сплачено 11 560 266,34 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 138-139; 182-183), а саме: № ДП-3119 від 14.06.2023 на суму 1 521 049,53 грн; № ДП-3121 від 14.06.2023 на суму 891 660,72 грн; № ДП-3123 від 14.06.2023 на суму 614 357,93 грн; № ДП-3756 від 06.07.2023 на суму 4 287 784,84 грн; № ДП-3771 від 06.07.2023 на суму 1 731 853,29 грн; № ДП-3773 від 06.07.2023 на суму 2 513 560,03 грн.

Враховуючи зазначене, господарським судом закрито провадження в частині позовних вимог щодо стягнення 11 560 266,34 грн заборгованості, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

З огляду на несвоєчасну оплату отриманих відповідачем послуг, позивачем заявлено до стягнення 1 263 553,15 грн пені за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 13.06.2020 по 25.04.2022, а також 1 138 973,29 грн 3 % річних та 6 711 173,64 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з 13.06.2020 по 05.06.2023.

Суд першої інстанції дійшов висновку про прострочення виконання відповідачем зобов`язання за актами наданих послуг, у зв`язку з чим задовольнив вимоги щодо стягнення 1 138 973,29 грн 3 % річних та 6 711 173,64 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з 13.06.2020 по 05.06.2023 та частково пені у розмірі 841 309,97 грн з 13.06.2020 по 15.02.2022.

Колегія суддів у повному обсязі не може погодитись з таким висновком, з огляду на наступне.

Пунктами 55, 64 ч. 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що ОСП - це юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії. Постачальник ДП - учасник ринку, який відповідає встановленим правилами ринку вимогам щодо надання допоміжних послуг та зареєстрований відповідно до правил ринку для надання таких послуг.

Згідно з ч. 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Зі змісту частини 3 статті 69 Закону України "Про ринок електричної енергії" випливає, що на ринку допоміжних послуг можуть придбаватися/надаватися допоміжні послуги для забезпечення:

1) регулювання частоти та активної потужності в ОЕС України, а саме забезпечення: резервів підтримки частоти (первинне регулювання); резервів відновлення частоти (вторинне регулювання); резервів заміщення (третинне регулювання);

2) підтримання параметрів надійності та якості електричної енергії в ОЕС України, а саме: послуги з регулювання напруги та реактивної потужності; послуги із забезпечення відновлення функціонування ОЕС України після системних аварій. Правилами ринку можуть бути передбачені інші допоміжні послуги для забезпечення регулювання частоти та активної потужності, підтримання балансу потужності та енергії в ОЕС України та підтримання параметрів надійності та якості електричної енергії в ОЕС України.

Нормами статті 193 Господарського кодексу (далі - ГК) України, ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами пункту 6.5 договору у випадку порушення строків розрахунків відповідно до Правил ринку та/або цього договору ПДП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на день прострочення) за кожен день такого прострочення у порядку, передбаченому ГК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нормами статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На переконання скаржника, позивачем неправильно здійснено нарахування, адже прострочення виконання зобов`язання визначено з наступного дня після спливу строку в 10 робочих днів з дати складання актів, хоча у відповідності до пункту 6.4 договору ОСП зобов`язаний здійснювати розрахунок із відповідачем протягом 10 робочих днів після підписання акту сторонами.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені твердження відповідача правомірно відхилені судом першої інстанції лише щодо частини актів з 31.05.2020 року по 31.01.2022 року (а.с. 21-51 том 1), які підписані сторонами без використання кваліфікаційного електронного підпису (далі - КЕП), адже наведені акти підписані відповідачем без зазначення дати (та будь-яких заперечень), коли саме він їх підписував, а тому датою їх підписання слід вважати дату, яка вказана в цих актах, тож твердження апелянта щодо їх підписання після отримання поштою (а.с. 140-156 том 1) до уваги не приймаються.

Стосовно решти актів з 28.02.2022 по 31.12.2022 року, то позивачем не було враховано, що вони підписані обома сторонами з використанням КЕП, а отже строк оплати (10 робочих днів) відраховується від дати підписання актів обома сторонами (п. 6.4 договору), що можливо встановити з протоколів створення та перевірки кваліфікаційного та удосконаленого електронного підпису (а.с. 52-86 том 1) в яких зазначена дата та час накладення учасниками справи електронного підпису.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що наступні акти підписані обома сторонами з використанням КЕП:

- №№ 1, 2, 3 від 28.02.2022 на суму 11 893 175,05 грн; 4 138 110,11 грн; 4 450 274,28 грн - 13.03.2022, а кінцева дата оплати (з урахуванням 10 робочих днів від дати підписання обома сторонами акту електронним підписом) 25.03.2022;

- №№ 1, 2, 3 від 31.03.2022 на суму 14 296 115,38 грн; 223 372,80 грн; 8 790 454,24 грн - 12.04.2022, кінцева дата оплати - 26.04.2022;

- №№ 1, 2 від 30.04.2022 на суму 17 002 003,64 грн; 39 955 240,55 грн - 12.05.2022, кінцева дата оплати - 26.05.2022;

- № 1 від 31.05.2022 на суму 3 815 909,57 грн - 08.06.2022, кінцева дата оплати - 22.06.2022;

- № 1 від 30.06.2022 на суму 6 616 778,11 грн - 12.07.2022, кінцева дата оплати - 26.07.2022;

- № 1 від 31.07.2022 на суму 7 176 879,94 грн - 19.08.2022, кінцева дата оплати - 02.09.2022;

- № 1 від 31.08.2022 на суму 6 978 920,22 грн - 14.09.2022, кінцева дата оплати - 28.09.2022;

- №№ 1, 2 від 30.09.2022 на суму 6 192 952,85 грн; 3 066 115,50 грн -12.10.2022, кінцева дата оплати - 26.10.2022;

- №№ 1, 2, 3 від 31.10.2022 на суму 10 254 084,41 грн; 1 364 944,20 грн; 673 522,56 грн - 17.11.2022, кінцева дата оплати - 01.12.2022;

- №№ 1, 2, 3 від 30.11.2022 на суму 10 543 551,62 грн; 5 366 702,10 грн; 3 381 875,04 грн - 20.12.2022, кінцева дата оплати - 03.01.2023;

- №№ 1, 2, 3 від 31.12.2022 на суму 11 382 855,84 грн; 6 672 790,85 грн; 4 597 580,58 грн - 12.01.2023, кінцева дата оплати - 26.01.2023.

Проте позивач безпідставно відрахував строк оплати від дати складання ним наведених актів.

Здійснивши перерахунок, окремо за кожним актом з урахуванням здійснених відповідачем оплат, апеляційний господарський суд встановив, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 932 678,37 грн 3 % річних та 4 258 541,17 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з 13.06.2020 по 05.06.2023, а також 841 309,97 грн пені за період з 13.06.2020 по 15.02.2022, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині.

Відхиляючи доводи відповідача щодо наявності форс-мажорних обставин господарським судом обґрунтовано вказано, що ним не надано доказів невиконання господарського зобов`язання за укладеним між сторонами договором в частині своєчасного розрахунку, як і повідомлення відповідача про настання форс-мажорних обставин у строк визначений п. 9.1 договору. Водночас, посилання на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути взято до уваги, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати ДП.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Рішення в частині відмови у стягненні з відповідача 422 243,18 грн пені за період з 15.03.2022 по 25.04.2022, з огляду на приписи п. 16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, сторонами не оскаржується, як і в частинах закриття провадження щодо стягнення боргу та відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/8891/23 на 6-ть місяців з дати набрання законної сили.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків щодо задоволення позову в частині стягнення 206 294,92 грн 3 % річних та 2 452 632,47 грн інфляційних втрат, які задоволенню не підлягали, а отже колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - зміні в цій частині.

Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (частина 11 статті 129 ГПК України).

Здійснивши новий розрахунок судових витрат пропорційно задоволеним вимогам, суд апеляційної інстанції зазначає, що:

- з відповідача на користь позивача в частині закриття провадження та задоволених вимог підлягає стягненню 263 891,94 грн судового збору за подання позову;

- судовий збір у сумі 47 860,70 грн (59 825,87 грн * коефіцієнт 0,8 (апеляційна скарга подана в електронній формі)) за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення в задоволеній судом апеляційної інстанції частині слід покласти на позивача.

Враховуючи положення ч. 11 ст. 129 ГПК України суд апеляційної інстанції вважає за можливе зарахувати судовий збір за подання апеляційної скарги в судовий збір за подання позову.

Отже, судовий збір, який за наслідками розгляду справи слід стягнути з відповідача на користь позивача, становить 216 031,24 грн (263 891,94 грн за подання позову - 47 860,70 грн за апеляційну скаргу).

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/8891/23 частково задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/8891/23 змінити в частині задоволення позову щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Закрити провадження у справі в частині стягнення 11 560 266 грн 34 коп. боргу.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ) на користь приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська обл., Харківський р-н, село Подвірки; ) 841 309 грн 97 коп. пені, 932 678 грн 37 коп. 3 % річних, 4 258 541 грн 17 коп. інфляційних втрат та 216 031 грн 24 коп. судового збору за подання позову.

В решті вимог відмовити.

Заяву приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання рішення задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/8891/23 на 6 (шість) місяців з дати набрання рішенням законної сили".

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи № 910/8891/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.04.2024.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна