ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2024 р. м ХарківСправа № 922/1374/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області, Харківська область, місто Богодухів, в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, місто Київ,
до ОСОБА_1 ,
прозвернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Богодухівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять два), розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0368 шляхом його реалізації на прилюдних торгах в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості фермерського господарства «Геліос-Агро 2017» перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств за договором № 171 ФГ-2017 від 28.11.2017 року про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству у сумі 157 771,50 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

ВІДНОСНО СУДОВОГО ЗБОРУ

Частиною 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111). Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У пунктах 8.12, 8.13 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов. Означена позиція Великої Палати Верховного Суду підтверджується у її постанові від 04 жовтня 2023 року у справі № 906/1026/22 де, серед іншого, зазначено, що при поданні позовної заяви необхідно вказати в ній ціну позову та сплатити судовий збір, виходячи з вартості предмета іпотеки, визначеної в договорі іпотеки, за ставкою, передбаченою законом для вимог майнового характеру.

Як вбачається із п. 4 договору іпотеки від 28.11.2017 року, сторони оцінюють вартість предмета іпотеки у суму 377 050,00 грн. Враховуючи наявні ставки судового збору, за означену вимогу майнового характеру прокурор мав сплатити 5 655,75 грн. (377 050,00 грн * 1,5%). Однак, до суду надано платіжну інструкцію № 847 від 11 квітня 2024 року на суму 3 028,00 грн. Тобто, прокурором не доплачено судовий збір у розмірі 2 627,75 грн.

ВІДНОСНО АДРЕСИ МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ ПОЗИВАЧА ТА СКЕРУВАННЯ ПОЗОВУ

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: місцезнаходження сторін (для юридичних осіб). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Як вбачається із інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням позивача є: 03190, місто Київ, вул. Януша Корчака, будинок 9/12. Натомість, прокурор зазначає у позові та надає докази скерування позову із додатками на адресу: 01001, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, 1.

За таких обставин, прокурором не правильно зазначено відомості про місцезнаходження позивача, а також не надано доказів скерування позову із додатками за належною адресою позивача згідно відомостей ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ВІДНОСНО ЗАСВІДЧЕННЯ КОПІЙ ДОКУМЕНТІВ

Приписами пункту 5 та 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують обставини обґрунтування позовних вимог з переліком документів та інших доказів, які додаються до заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (частина 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України). Суд звертає увагу позивача на те, що стаття 91 Господарського процесуального кодексу України містить загальні вимоги щодо оформлення письмових доказів, зокрема, письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Загальновживаними правилами встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

При огляді додатків до позовної заяви, судом встановлено, що вони не відповідають вищенаведеним вимогам, оскільки: 1) частина з них засвідчена «копія з копії», а не оригіналу відповідного документа; 2) не містяться посади та ПІБ особи, яка засвідчила документи.

За таких обставин, подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162,164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо подана позовна заява не відповідає приписами статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду (частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України). Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати до суду:

1) документи, які підтверджують доплату судового збору у розмірі 2 627,75 грн;

2) документи, які підтверджують направлення позивачу копії позовної заяви № 56/3-3584-24 від 17 квітня 2024 року і доданих до неї документів або за адресою згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 03190, місто Київ, вул. Януша Корчака, будинок 9/12 або шляхом скерування до електронного кабінету позивача через систему «Електронний Суд»;

3) належним чином оформлені додатки до позовної заяви, шляхом зазначення на копії письмових документів, що зроблені не з копії («копія з копії»), а оригіналу відповідного документа, всіх необхідних відміток, а саме: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії із наданням документів, що підтверджують повноваження особи на засвідчення копій документів.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 91, 161, 162, 164, 172, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств без руху.

Надати прокурору строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

1) документів, які підтверджують доплату судового збору у розмірі 2 627,75 грн;

2) документів, які підтверджують направлення позивачу копії позовної заяви № 56/3-3584-24 від 17 квітня 2024 року і доданих до неї документів або за адресою, згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 03190, місто Київ, вул. Януша Корчака, будинок 9/12, або шляхом скерування до електронного кабінету позивача через систему «Електронний Суд»;

3) належним чином оформлених додатків до позовної заяви, шляхом зазначення на копії письмових документів, що зроблені не з копії («копія з копії»), а оригіналу відповідного документа, всіх необхідних відміток, а саме: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії із наданням документів, що підтверджують повноваження особи на засвідчення копій документів.

Попередити прокурора, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 24 квітня 2024 року.

Суддя Н.В. Калініченко