ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2024 р. Справа№ 910/8766/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» про стягнення витрат на правничу професійну допомогу

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 (суддя Ковтун С.А.)

у справі № 910/8766/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском»

про визнання договору оренди припиненим та стягнення 373 099,49 грн

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

05.06.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском» про визнання договору оренди № От-4539 нежитлових приміщень від 20.05.2021 припиненим та стягнення 373 099,49 грн, в тому числі: 337206,60 грн боргу, 6580,75 грн 3% річних (за період з 08.09.2022 по 17.05.2023), 29312,14 грн інфляційних втрат (за період з вересня 2022 року по квітень 2023 року).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 у справі №910/8766/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» 266 516,48 грн боргу, 5520,18 грн 3% річних, 24 845,14 грн інфляційних, 4453,23 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

20.10.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл 35000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у справі №910/8766/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» 18566,74 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановами Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 апеляційні скарги залишено без задоволення, рішення та додатне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

29.03.2024 позивач подав до суду апеляційної інстанції заяву, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Згідно протоколу передачі заяви раніше визначеному складу суду від 29.03.2024 заяву у справі № 910/8766/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді - Алданова С.О., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 повідомлено учасників справи про призначення до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8766/23 на 15.04.2024. Встановлено відповідачу строк для надання заперечень чи пояснень щодо поданої позивачем заяви. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

Відповідач подав заяву про відмову у задоволенні заяви позивача. Вважає заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи та ціною первісного позову, а об`єм правової допомоги не підтверджується належними та допустимими доказами.

Зокрема, відповідач зазначив про те, що:

- договір про надання правової допомоги від 09.01.2024 не є належним доказом на підтвердження факту і розміру понесених витрат на правничу допомогу, оскільки з його змісту вбачається, що Товариство не узгодило із адвокатським об`єднанням новий Договір про надання правової допомоги, що підтверджується тим, що дію Договору про надання правової допомоги від 20.03.2023, який дії до 20.03.2024 (п.2) не припинено;

- ціна договору (розмір винагороди) згідно Договору про надання правової допомоги від 20.03.2023 охоплює всі послуги щодо спірних питань щодо Договору оренди, в тому числі і в суді апеляційної інстанції, а протилежного не доведено;

- зміст Договору про надання правової допомоги від 09.01.2024 суперечить змісту Договору про надання правової допомоги від 20.03.2023;

- сума за підготовку відзиву є завищеною, оскільки відзив на апеляційну скаргу є тотожним змісту відзиву на позовну заяву, тому його підготовка не потребувала значних часових та професійних витрат адвоката протягом 3-х годин. Крім того, відзив на апеляційну скаргу підписав безпосередньо директор ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД»: докази участі адвоката в підготовці відзиву - відсутні; до відзиву не долучались будь-які інші докази.

Явка представників учасників справи

В судове засідання 15.04.2024 представники сторін не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Зокрема залучено довідку про доставку електронного документу суду до електронного кабінету позивача та поштове повідомлення про вручення ухвали суду відповідачу. (а.с. 122-123, т. 2).

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст. 123 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України).

Загальний порядок розподілу судових витрат врегульований ст. 129 ГПК України, яка в частині 4, зокрема, передбачає покладення в разі відмови в позові судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на позивача.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

При цьому разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У розумінні положень ч.ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що застосовується як джерело права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

Як вже було зазначено, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

До заяви від 29.03.2024 заявником додано копії наступних документів:

- договору на надання правової допомоги від 09.01.2024;

- акта виконаних робіт (наданих послуг) про надання правової допомоги від 26.03.2024.

Крім того, у заяві позивачем викладено опис наданих послуг на правничу професійну допомогу:

- ознайомлення із апеляційною скаргою на основне рішення - 0,5 год.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на основне рішення - 2 год.;

- участь в судовому засіданні 28.02.2024 - 1 год.;

- ознайомлення із апеляційною скаргою на додаткове рішення - 0,5 год.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення - 1 год.;

- участь в судовому засіданні 25.03.2024 - 1 год.;

- падання консультацій з питань що виникали у клієнта та стосувалися апеляційного провадження - 0,5 год.;

- підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення (постанови) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження - 0,5 год.

Всього витрачено 7,5 годин.

Дослідивши подані докази, колегія суддів зазначає наступне.

09.01.2024 між Адвокатським об`єднанням «БІТРАЖ» (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПСТ ЄВРОБУД» (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги, за змістом якого адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту на умовах передбачених даним Договором, а клієнт зобов`язується оплачувати правову допомогу.

Правова допомога надається клієнту з питань розгляду в апеляційній інстанції судової справи № 910/8766/23, та включає в себе: ознайомлення із матеріалами апеляційної скарги, підготовку відзиву на апеляційну скаргу, участь в судових засіданнях, підготовку інших процесуальних документів у справі (за необхідності), надання консультацій з питань що виникають у клієнта та стосуються апеляційного провадження.

Відповідно до погодженого обсягу правової допомоги, клієнт має оплатити адвокатському об`єднанню кошти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гри. 00 коп., протягом 10-ти робочих днів з дня підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг).

26.03.2024 сторони у Акті виконаних робіт (наданих послуг)? про надання правової допомоги визначили вартість наданої правової допомоги, яка становить 10 000,00 грн без ПДВ.

Акт підписано сторонами без претензій і зауважень.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Враховуючи вищевикладене, судова колегія враховує, що відповідно до договору про надання правничої допомоги, сума зазначених витрат визначена сторонами у фіксованій формі, як гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оскаржив основне та додаткове рішення суду першої інстанції, подав дві апеляційні скарги, які суд апеляційної інстанції залишив без задоволення. За розглядом цих скарг у справі відбулось три судових засідання, у яких представник позивача був присутній, що підтверджується протоколами судових засідань від 28.02.2024, 25.03.2024 та 25.03.2024. Також, позивачем подано до суду відзиви на апеляційну скаргу відповідача на основне рішення та на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення.

Доводи відповідача про те, що договір про надання правової допомоги від 09.01.2024 не є належним доказом на підтвердження факту і розміру понесених витрат на правничу допомогу, оскільки з його змісту вбачається, що Товариство не узгодило із адвокатським об`єднанням новий Договір про надання правової допомоги, що підтверджується тим, що дію Договору про надання правової допомоги від 20.03.2023, який дії до 20.03.2024 (п.2) не припинено колегія суддів відхиляє, оскільки договір від 20.03.2023 було укладено між адвокатським об`єднанням і клієнтом на надання правової допомоги за розгляд справи в суді першої інстанції.

Твердження відповідача про те, що ціна договору (розмір винагороди) згідно Договору про надання правової допомоги від 20.03.2023 охоплює всі послуги щодо спірних питань щодо Договору оренди, в тому числі і в суді апеляційної інстанції, а протилежного не доведено колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема наданими адвокатським об`єднанням послугами в суді апеляційної інстанції.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що зміст Договору про надання правової допомоги від 09.01.2024 суперечить змісту Договору про надання правової допомоги від 20.03.2023.

Щодо доводів відповідача про те, що сума за підготовку відзиву є завищеною, оскільки відзив на апеляційну скаргу є тотожним змісту відзиву на позовну заяву, що, на думку відповідача, не потребувало значних часових та професійних витрат адвоката протягом 3-х годин, колегія зазначає наступне.

Зі змісту відзиву на апеляційну скаргу відповідача вбачається, що його складено відповідно до вимоги ст. 263 ГПК України з урахуванням обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги. Крім того, колегія враховує, що у суді апеляційної інстанції розглядались дві апеляційні скарги відповідача, щодо яких позивачем подано до суду апеляційної інстанції два відзиви на апеляційні скарги.

Доводи відповідача про те, що відзив на апеляційну скаргу підписав безпосередньо директор ТОВ «ПСТ ЄВРОБУД», а докази участі адвоката в підготовці відзиву відсутні та до відзиву не долучались будь-які інші докази колегія визнає необґрунтованими, оскільки як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу, викладені в ньому доводи та обставини потребують юридичних знань. Підписання відзиву директором не свідчить про те, що адвокат не брав участі у його підготовці та складанні.

Отже, заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження, а підстав для зменшення суми гонорару колегією суддів не встановлено.

Дослідивши заяву позивача та заперечення іншої сторони (відповідача у справі), а також надані заявником документи в їх сукупності, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями, як складність, обґрунтованість, пропорційнійсть, співмірність та розумність їхнього розміру, суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими понесені позивачем витрати на правничу професійну допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн. Тому заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» про стягнення витрат на правничу професійну допомогу у справі № 910/8766/23 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском» (03062, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 67; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ Євробуд» (03117, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 67; ) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано, - 19.04.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков