номер провадження справи 22/36/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 Справа № 908/311/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без виклику учасників справи матеріали справи № 908/311/24

за позовом: Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Альянсгруп (вул. Оріхівське шосе, буд. 7, м. Запоріжжя, 69050)

про стягнення 84 188,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

07.02.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 02/03.3-20/00291 від 26.01.2024) Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Альянсгруп про стягнення 84188,69 грн. заборгованості за договором оренди землі від 19.12.2019 № 00305 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди землі від 19.12.2019 № 00305, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, заборгованість за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 складає 8939,86 грн., загалом - 84188,69 грн.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/311/24 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.02.2024 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/311/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання до суду: - відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Поштове відправлення з ухвалою суду, що надсилалася відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві, та у відповіді № 440387 від 08.02.2024 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Оріхівське шосе, буд. 7, м. Запоріжжя, 69050, було повернуто до суду без вручення, з відміткою на довідці АТ «Укрпошта»: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач не повідомляв суд про зміну місцезнаходження.

Відповідач також повідомлявся судом про судовий розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що розміщено в мережі Інтернет 06.03.2024.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 910/16409/15: «свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду».

Права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд визнав можливим розглянути дану справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами справи.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Рішення по суті ухвалено судом 15.04.2024.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

19.12.2019 між Запорізькою міською радою (орендодавець за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Альянсгруп (орендар) укладено договір оренди землі № 00305, за умовами якого (пункти 1, 3) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,3939 га, кадастровий номер :03:030:0635, для розташування боксів, яка знаходиться: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 7.

Згідно з п. 4 договору, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівля боксів літ. Б орендаря.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно п. 6 договору, становить 2687461,53 грн., в цінах 2019 року.

Відповідно до п. 11 договору, договір укладено до 27.04.2023 року.

Згідно п. 12, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 80623,85 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2019 року.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 13).

Згідно п. 14, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

Орендар зобов`язався самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством (п. 34.6 договору).

За умовами п.п. 20, 22, передача земельної ділянки в оренду здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Об`єкт за договором оренди вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.

Факт передачі позивачем в оренду відповідачу вказаної земельної ділянки підтверджується актом (без дати) приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди землі від 19.12.2019 № 00305.

У матеріалах справи наявний акт за 2019 рік визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка від 23.01.2024), право власності на земельну ділянка кадастровий номер :03:030:0635 зареєстровано за Територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради; право оренди земельної ділянки 04.09.2020 зареєстровано за ТОВ «Альянсгруп».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка від 23.01.2024), право власності на будівлю боксів літ. Б загальною площею 483,3 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 7, зареєстровано за ТОВ «Альянсгруп».

Відповідно листа Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 09.01.2024 № 06.1-14/53, ТОВ «Альянсгруп» сплачено коштів до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб»: протягом 2021 року 80624,35 грн., протягом 2022 року 13437,40 грн., сплачено з 01.01.2023 по 30.11.2023 93049,30 грн.

17.05.2023 позивачем рекомендованим листом з описом вкладення надіслано відповідачу претензію від 11.05.2023 щодо сплати заборгованості з орендної плати в сумі 6718586 грн., що виникла станом на 01.12.2022.

Відповідь на претензію в матеріалах справи відсутня.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.

Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У частині ч. 3 ст. 21 Закону України Про оренду землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п.п. 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно матеріалів справи, відповідач здійснив оплату орендної плати за вказану земельну ділянку частково, а саме: протягом 2021 року в сумі 80624,35 грн., протягом 2022 року в сумі 13437,40 грн., сплачено з 01.01.2023 по 30.11.2023 суму 93049,30 грн.

Позивач нарахував відповідачу заборгованість з орендної плати таким чином:

2687461,53 грн. - нормативна грошова оцінка орендуємої земельної ділянки в цінах 2019; розмір орендної плати у 2019 році = 80623,85 грн. (2687461,53 грн. х 3% = 80623,85 грн.), що визначено умовами договору оренди.

2687461,53 грн. - нормативна грошова оцінка орендуємої земельної ділянки в цінах 2019 х 1 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2019 рік); розмір орендної плати у 2020 році = 80623,85 грн. (2687461,53 грн. х 3% = 80623,85 грн.).

2687461,53 грн. - нормативна грошова оцінка орендуємої земельної ділянки в цінах 2020 х 1 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2020 рік); розмір орендної плати у 2021 році = 80623,85 грн. (2687461,53 грн. х 3% = 80623,85 грн.).

2687461,53 грн. - нормативна грошова оцінка орендуємої земельної ділянки в цінах 2021 х 1,1 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2021 рік) = 2956207,68 грн.; розмір орендної плати у 2022 році = 88686,23 грн. (2956207,68 грн. х 3% = 88686,23 грн.). У 2022 році, як вказано вище, відповідачем сплачено 13437,40 грн. Таким чином, заборгованість з орендної плати в 2022 році склала 75248,83 грн.

2956207,68 грн. - нормативна грошова оцінка орендуємої земельної ділянки в цінах 2022 х 1,15 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2022 рік) = 3399638,83 грн.; розмір орендної плати у 2023 році = 101989,16 грн. (3399638,83 грн. х 3% = 101989,16 грн.). У 2023 році, як вказано вище, відповідачем сплачено 93049,30 грн. Таким чином, заборгованість з орендної плати в 2023 році склала 8939,86 грн.

Відтак, заборгованість з орендної плати за земельну ділянку за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 становить 84188,69 грн. (75248,83 грн. + 8939,86 грн.).

Позивачем, при визначенні розміру орендної плати, враховано значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок, які визначені в листі від 12.01.2023 № 6-28.0-222-323/2-23 Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

При розрахунку розміру орендної плати судом враховані висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 18.12.2019 у справі № 804/937/16, від 23.06.2022 у справі № 160/8668/19, згідно яких нормами Податкового кодексу України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідач проти позову не заперечив, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати орендної плати за спірний період та контррозрахунку боргу не надав.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з їх доведеністю та обґрунтованістю.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір у сумі 3028,00 грн. за подання позовної заяви покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Альянсгруп (вул. Оріхівське шосе, буд. 7, м. Запоріжжя, 69050; ) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) 84188 (вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 69 коп. заборгованості за договором оренди землі № 00305 від 19.12.2021 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 18 квітня 2024.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко