РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024Справа № 910/690/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛЛ-17"

про стягнення 486 468,27 грн.

Суддя Борисенко І. І.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" (далі - ТОВ "Протек Солюшнз Україна", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛЛ-17" (далі - ТОВ "ДЛЛ-17", відповідач) про стягнення пені та інфляційних втрат у сумі 486 468,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору купівлі-продажу № 14032018/17 від 14.03.2018 в частині своєчасної сплати вартості поставленого товару, у зв`язку з чим відповідачу були нараховані пеня та інфляційні втрати.

У позові ТОВ "Протек Солюшнз Україна" просить стягнути з відповідача пеню у сумі 419 230,48 грн. та інфляційні втрати у сумі 67 237,79 грн., що разом становить 486 468,27 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Вказана ухвала 09.02.2024 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача (04214, місто Київ, проспект Оболонський, будинок 40, квартира 214), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, поштовий конверт № 118 було повернуто суду 26.02.2024 з відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У визначений законом строк відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позов не надав.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, а також додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЛЛ-17" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 14032018/17, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти медичне обладнання у кількості відповідно до специфікації (додаток №1 до даного договору), що є невід`ємною частиною даного договору.

Загальна сума даного договору визначається у гривнях і становить 1 335 086,08 грн. (п. 3.1 договору). Загальна вартість товару згідно із цим договором є еквівалентом 41 721,52 євро по курсу згідно даних на міжбанківському валютному ринку України (згідно курсу продажу в АТ "ОТП Банк" станом на 14.03.2018, 1 євро = 32,00 грн (п. 3.2 договору).

Розрахунки за цим договором здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок продавця (п. 4.1 договору).

У пунктах 4.2 - 4.8 договору сторони погодили порядок здійснення оплати, зокрема:

Оплата товару у розмірі 40% від загальної суми договору, а саме: 534 018,56 грн, що еквівалентно 16 688,08 євро, покупець зобов`язаний оплатити в термін до 20.03.2018 року включно (п. 4.2 договору).

Оплата товару у розмірі 10 % від загальної суми договору, а саме: 133 508,80 грн, що еквівалентно 4 172,15 євро, покупець зобов`язаний оплатити в термін до 15.07.2018 включно (п. 4.3 договору).

Оплата товару у розмірі 10 % від загальної суми договору, а саме: 133 508,80 грн, що еквівалентно 4 172,15 євро, покупець зобов`язаний оплатити в термін до 15.08.2018 включно (п. 4.4 договору).

Оплата товару у розмірі 10 % від загальної суми договору, а саме: 133 508,80 грн, що еквівалентно 4 172,15 євро, покупець зобов`язаний оплатити в термін до 15.09.2018 включно (п. 4.5 договору).

Оплата товару у розмірі 10 % від загальної суми договору, а саме: 133 508,80 грн, що еквівалентно 4 172,15 євро, покупець зобов`язаний оплатити в термін до 15.10.2018 включно (п. 4.6 договору).

Оплата товару у розмірі 10 % від загальної суми договору, а саме: 133 508,80 грн, що еквівалентно 4 172,15 євро, покупець зобов`язаний оплатити в термін до 15.11.2018 включно (п. 4.7 договору).

Оплата товару у розмірі 10 % від загальної суми договору, а саме: 133 508,80 грн, що еквівалентно 4 172,15 євро, покупець зобов`язаний оплатити в термін до 15.12.2018 включно (п. 4.8. договору).

Відповідно до п. 5.1 договору продавець зобов`язується поставити товар згідно специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору, протягом 90 робочих днів з дати здійснення оплати з боку покупця за умовами п. 4.2. договору.

Товар постачається на умовах DDP за адресою покупця: 03189, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, буд. 19/14 (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 5.3 договору перехід права власності на товар від продавця до покупця відбувається у момент передачі товару від продавця до покупця та підписання акту приймання-передачі товару.

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплатити вартість товару (п. 6.1.1 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

Специфікацією № 1 до договору сторони погодили найменування товару, кількість та його загальну вартість у сумі 1 335 086,08 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріали справи свідчать, що позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 335 086,08 грн., що підтверджується актом приймання-передачі обладнання № 1 від 07.11.2018, підписаним сторонами без зауважень.

Отже, кінцевий строк для оплати товару є таким, що настав 15.12.2018.

Водночас встановлено, що відповідач вартість товару за вказаним актом приймання-передачі сплатив з порушенням строку, що підтверджується платіжними інструкціями № 1 від 21.03.2018, № 38 від 19.06.2019, № 4 від 02.09.2019, № 44 від 07.10.2019, № 7 від 19.02.2020, № 016 від 06.05.2020, № 30 від 29.07.2020, № 39 від 11.09.2020, № 45 від 12.10.2020, № 49 від 20.10.2020, № 50 від 22.10.2020, № 51 від 03.11.2020, № 5 від 15.01.2021, 3 9 від 05.02.2021, № 23 від 31.03.2021, № 37 від 09.06.2021, № 44 від 27.07.2021, № 57 від 28.09.2021.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначає ТОВ "Протек Солюшнз Україна" у позові, відповідач допустив прострочення грошового зобов`язання зі сплати вартості поставленого товару, а тому позивач нарахував ТОВ "ДЛЛ-17" інфляційні втрати у сумі 67 237,79 грн. за період з 30.12.2018 по 30.09.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

За результатами здійсненої судом перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення інфляційних втрат судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 67 237,79 грн. інфляційних втрат за період з 30.12.2018 по 30.09.2021, підлягає задоволенню в заявленій Позивачем сумі.

Також за порушення зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 419 230,48 грн. за період з 30.12.2018 по 30.09.2021.

Так, частиною 1 ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з п. 7.3 договору у разі затримки оплати товару з боку покупця більше, ніж на 10 робочих днів, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період за який сплачується пеня) від вартості неоплаченого товару, що зазначена у специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору, за кожний день прострочки.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, суд, перевіривши розрахунок заявленої позивачем суми штрафних санкцій відповідно до наведених положень закону та договору, вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у сумі 153 635,92 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки позивачем не враховано 6-ти місячний строк нарахування пені, визначений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Отже, позовні вимоги ТОВ "Протек Солюшнз Україна" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат під час розгляду справи, зокрема, витрат позивача на правничу допомогу, позивачем суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛЛ-17" про стягнення 486 468,27 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛЛ-17" (04214, м. Київ, проспект Оболонський, буд. 40, кв. 214; ідентифікаційний код 41364972) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" (01042, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 18, офіс 32; ідентифікаційний код 36519759) пеню у сумі 153 635 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять п`ять) грн. 92 коп., інфляційні втрати у сумі 67 237 (шістдесят сім тисяч двісті тридцять сім) грн. 79 коп., судовий збір у сумі 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 48 коп.

У решті вимог - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 22 квітня 2024

Суддя Борисенко І. І.