ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Справа № 924/227/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Маціщук А.В. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача 1: Савченко О.В.

відповідача 2: не з`явився

відповідача 3: не з`явився

відповідача 4: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2024 р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки у справі №924/227/24, постановлену суддею Кочергіною В.О., повний текст ухвали складено 28.02.2024

до подання позовної заяви у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Вікторія" с. Гримячка Віньковецького району Хмельницької області

до:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" м. Хмельницький

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжний ХХІ" м. Хмельницький

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Білозем Плюс" м. Хмельницький

4. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м. Хмельницький

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2024 р. задоволено заяву Селянського (фермерського) господарства "Вікторія" с.Гримячка Віньковецького району Хмельницької області (вх.№05-08/824/24 від 26.02.2024) про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельні ділянки.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" звернулося з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28 лютого 2024 року в господарській справі №924/227/24 повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви селянського (фермерського) господарства "Вікторія" про забезпечення позову до подання позовної заяви. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БАВ Актив" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28 лютого 2024 року в господарській справі №924/227/24 розглянути за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БАВ Актив". Усі процесуальні рішення та кореспонденцію, що стосуватимуться особи скаржника в рамках даного апеляційного оскарження, надсилати поштовим відправленням за адресою: 29001, м.Хмельницький, вул.Володимирська, буд.79, офіс №3, та/або засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти: .

Листом №924/227/24/1559/24 від 06 березня 2024 р. апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №924/227/24 з Господарського суду Хмельницької області.

08.03.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/227/24.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2024 р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки у справі №924/227/24, розгляд апеляційної скарги призначено на 11.04.2024 об 11:30 год.

18.03.2024р. в системі "Електронний суд" було сформовано клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 р. клопотання представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/227/24 - задоволено.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 р. виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 р. у справі №924/227/24. Пункт 1 резолютивної частини ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 р. у справі №924/227/24 викладено у такій редакції: "Розгляд апеляційної скарги призначити на "17" квітня 2024 р. о 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.

Відповідно до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя-член колегії Василишин А.Р. перебуває у відпустці з 15.04.2024 р. по 19.04.2024 р. включно.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, розпорядженням керівника апарату суду №01-05/132 від 16.04.2024 р. призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/227/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №924/227/24 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2024 р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки у справі №924/227/24 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В.

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" підтримав доводи апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті спору.

Селянське (фермерське) господарство "Вікторія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Молодіжний ХХІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Білозем Плюс" та Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не забезпечили явку представників у судове засідання 17.04.2024 р., тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2024 р. у справі №924/227/24 задоволено заяву Селянського (фермерського) господарства "Вікторія" про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельні ділянки. Судом першої інстанції встановлено обґрунтованість необхідності вжиття заходів забезпечення позову, між майбутніми позовними вимогами, які будуть заявлені та обраним засобом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки. Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначених заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що посилання заявника на наявність встановлених судовим рішенням у справі №670/217/20 як преюдиційно встановлених обставин є безпідставним та жодним чином не стосується господарської справи №924/937/23, оскільки: набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «БАВ Актив» права власності на спірні земельні ділянки не були предметом дослідження у справі №670/217/20 при тому, що станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення у даній цивільній справі власником даного майна було Товариство з обмеженою відповідальністю «БАВ Актив»; розгляд цивільної справи №670/217/20 здійснювався без залучення товариства з обмеженою відповідальністю «БАВ Актив» до участі у даній справі.

Таким чином, суд позбавлений можливості у даній справі здійснювати посилання на обставини зі справи №670/217/20 в силу того, що останні не були предметом дослідження (набуття товариством з обмеженою відповідальністю «БАВ Актив» у власність земельних ділянок) в рамках даної цивільної справи. Також, скаржник акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву селянського (фермерського) господарства «Вікторія» щодо вжиття заходів забезпечення позову, мав обґрунтувати, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, що невжиття таких заходів спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Однак, відповідних обставин та належних доказів судом першої інстанції в ухвалі не наведено. Суд першої інстанції обмежився лише наведенням мотивів, викладених у заяві Селянського (фермерського) господарства «Вікторія» про вжиття заходів забезпечення позову та посиланням на загальні норми Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, в поданих суду матеріалах відсутні будь-які докази, які б підтверджували наведені Селянським (фермерським) господарством «Вікторія» у заяві про забезпечення позову обставини, якими останній обґрунтовує необхідність вжиття судом заходів до забезпечення позову у справі.

Заявник, обравши такі заходи забезпечення позову як арешт на майно та заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, взагалі не надав суду доказів, які б вказували на необхідність та терміновість вжиття відповідних заходів у справі (наприклад, укладення (намір укладення) договорів оренди/суборенди, розроблення технічної документації щодо поділу, об`єднання спірних земельних ділянок тощо).

Крім того, Селянським (фермерським) господарством «Вікторія» не наведено у заяві про забезпечення позову і обставин на підтвердження вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на реалізацію належного йому майна тощо.

До того ж, посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем певних реальних дій, спрямованих на відчуження майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Вказаний правовий висновок щодо забезпечення позову викладено у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 904/1417/19, від 18 жовтня 2021 року у справі № 910/7029/21, від 24 травня 2022 року у справі № 911/2719/21.

Так, посилання в заяві на потенційну загрозу в ускладненні відновлення порушених прав без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В заяві про забезпечення позову містяться загальні міркування про очевидну небезпеку щодо відчуження або передачі в користування спірних земельних ділянок, без надання будь-яких доказів та без зазначення фактичних обставин на підтвердження викладеного в заяві.

За таких обставин, заявляючи про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх належними доказами.

Відтак, вище вказане на думку апелянта надає суду правові підстави для скасування ухвалу Господарського суду Хмельницької області 28 лютого 2024 року в господарській справі №924/227/24 повністю та ухвалення у нового рішення про відмову у задоволенні заяви селянського (фермерського) господарства «Вікторія».

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

На адресу Господарського суду Хмельницької області від Селянського (фермерського) господарства "Вікторія" надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх.№05-08/824/24 від 26.02.2024) відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України.

У поданій заяві СФГ "Вікторія" с. Гримячка Віньковецького району Хмельницької області просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:012:0004; :02:012:0005; 68206:82000:02:012:0006; :02:012:0007; :02:012:0008; :02:012:000; :02:012:0010; :02:012:0011; :02:012:0012; 820682000:02:012:0013; :02:012:0014; :02:012:0015; :02:012:0016; :02:012:0017; :02:012:0018; :02:012:0019; :02:012:0020; :02:012:0021; :02:012:0022; :02:012:0023; :02:012:0024; :02:012:0026; :02:012:0027, шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам, у тому числі Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області, будь-яким державним реєстраторам, державним кадастровим реєстраторам, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі у користування, оренду, суборенду, власність, а також змінювати цільове призначення, поділ об`єднання зазначених земельних ділянок.

В обґрунтування поданої заяви зазначає про те, що СФГ "Вікторія" є користувачем земельної ділянки загальною площею 50 га (ділянка № 1 площею 49,57 га і ділянка № 2 площею 0,43 га), що розташована за межами населених пунктів на території Грим`яцької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

В 2019 році земельна ділянка, яка перебуває в постійному користуванні СФГ "Вікторія", незаконно була поділена на 24 земельні ділянки та передана фізичним особам в рамках процедури безоплатної приватизації.

Так, у справі 670/217/20 об`єктивно встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області 07 листопада 2019 року видано 8 наказів, 14 листопада 2019 року 1 наказ, 10 грудня 2019 року 2 накази та 17 грудня 2019 року 12 наказів, згідно з якими земельні ділянки кадастрові номери: :02:012:0004; :02:012:0005; 68206.82000:02:012:0006; :02:012:0007; :02:012:0008; :02:012:000; :02:012:0010; :02:012:0011; :02:012:0012; :02:012:0013; :02:012:0014; :02:012:0015; :02:012:0016; :02:012:0017; :02:012:0018; :02:012:0019; :02:012:0020; :02:012:0021; :02:012:0022; :02:012:0023; :02:012:0024; :02:012:0025; :02:012:0026; :02:012:0027, було передано у приватну власність 24 фізичним особам.

Висновком судового експерта Марченкова Г.Г. №03/21 від 02.09.2022 встановлено, що земельні ділянки із вказаними кадастровими номерами накладаються на земельну ділянку площею 49,57 га, яка перебуває у постійному користуванні СФГ "Вікторія" на підставі державного акту на право користування землею Б №042484 від 1992 року.

Площа накладання означених земельних ділянок по 2га, земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0017 (1,4595га), земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0019 (1,9903га).

Встановивши наведене вище, Хмельницький апеляційний суд у постанові від 12.01.2023 (справа №670/217/20), залишеною без змін Верховним Судом, вирішив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Селянського (фермерського) господарства "Вікторія" (, вул. Гагаріна, 1, с. Грим`ячка Хмельницького району Хмельницької області) 23 земельних ділянки (окрім земельної ділянки з кадастровим номером :02:012:0025) сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Однак, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , на підставі актів приймання-передачі №86, 87 виданих 18.01.2022 та 86, 87 від 31.01.2022 спірні земельні ділянки за кадастровими номерами передала до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" ().

Також, вказані вище земельні ділянки були передані в оренду та суборенду. Так, згідно реєстру речових прав на нерухоме майно на земельних ділянках наявні обтяження речового права у вигляді оренди земельних ділянок між ТОВ "Бав Актив" та ТОВ "Молодіжний XXI" () та суборенди між ТОВ "Молодіжний XXI" та ТОВ "Білозем Плюс" ().

В підтвердження викладеного, СФГ "Вікторія" долучено належним чином завірені копії постанови Хмельницького апеляційного суду від 12.01.2023 у справі №670/217/20; Державного Акту на право користування землею Б№042484; Висновку експерта №25/22 від 02.09.2022; Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2024 р. задоволено заяву Селянського (фермерського) господарства "Вікторія" с.Гримячка Віньковецького району Хмельницької області (вх.№05-08/824/24 від 26.02.2024) про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельні ділянки.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у Справі "Пантелеєнко проти України" (заява №11901/02) наголошує, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у Справі "Доран проти Ірландії" (заява №2214/04), було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

За змістом рішення Європейського Суду з прав людини від 17 липня 2008 року у Справі "Каіч та інші проти Хорватії" (заява №50389/99) вбачається висновок, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України. Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, виходячи з аналізу положень чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Господарського суду Хмельницької області, при цьому врахувавши наступне.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у п.8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

З матеріалів справи, вбачається, що СФГ "Вікторія" є користувачем земельної ділянки загальною площею 50 га (ділянка №1 площею 49,57 га і ділянка №2 площею 0,43 га), що розташована за межами населених пунктів на території Грим`яцької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

В 2019 році земельна ділянка, яка перебуває в постійному користуванні СФГ "Вікторія", незаконно була поділена на 24 земельні ділянки та передана фізичним особам в рамках процедури безоплатної приватизації.

Так, у справі №670/217/20 встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області 07 листопада 2019 року видано 8 наказів, 14 листопада 2019 року 1 наказ, 10 грудня 2019 року 2 накази та 17 грудня 2019 року 12 наказів, згідно з якими спірні земельні ділянки було передано у приватну власність 24 фізичним особам.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 , на підставі актів приймання-передачі №86, 87 виданих 18.01.2022 та 86, 87 від 31.01.2022 спірні земельні ділянки за кадастровими номерами передала до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" ().

Пізніше, спірні земельні ділянки були передані в оренду та суборенду. Так, згідно реєстру речових прав на нерухоме майно на земельних ділянках наявні обтяження речового права у вигляді оренди земельних ділянок між ТОВ "Бав Актив" та ТОВ "Молодіжний XXI" () та суборенди між ТОВ "Молодіжний XXI" та ТОВ "Білозем Плюс" ().

В підтвердження заявлених вимог заявником до заяви додано належним чином завірені копії постанови Хмельницького апеляційного суду від 12.01.2023 у справі №670/217/20; Державного Акту на право користування землею Б№042484; Висновку експерта №25/22 від 02.09.2022; Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна.

При цьому арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

До матеріалів заяви заявником долучено належним чином завірені копії постанови Хмельницького апеляційного суду від 12.01.2023 у справі №670/217/20; Державного Акту на право користування землею Б№042484; Висновку експерта №25/22 від 02.09.2022; Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Заявник у заяві про забезпечення позову від 26.02.2024 зазначає про те, що предметом майбутнього позову буде визначено витребування земельних ділянок (на які просить накласти арешт) з чужого незаконного володіння.

Заходи забезпечення позову, які заявник просить вжити у поданій заяві, стосуються земельних ділянок щодо яких заявником будуть заявлені вимоги, а отже відповідають предмету позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідачів щодо розпорядження спірними земельними ділянками та внесення відповідних змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно призведуть до неефективності обраного заявником способу судового захисту, можуть значно ускладнити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, вжиття таких заходів є адекватним змісту порушеного права, на відновлення якого поданий позов.

Таким чином, у даному випадку, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування такого заходу до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість необхідності вжиття заходів забезпечення позову, між майбутніми позовними вимогами, які будуть заявлені та обраним засобом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки існує зв`язок.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про обґрунтованість визначених заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки.

Водночас, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив", що Селянським (фермерським) господарством "Вікторія" під час звернення із відповідною заявою про забезпечення позову не доведено існування обґрунтованих припущень, що невжиття запропонованих заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити захист прав позивача, з огляду на таке.

Як вже було зазначено вище, в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Так, у даному випадку заявник у заяві про забезпечення позову зазначає про те, що предметом майбутнього позову буде визначено витребування земельних ділянок (на які просить накласти арешт) з чужого незаконного володіння.

Отже, виконання такого рішення суду, у разі задоволення таких позовних вимог, та відповідно захист порушеного права позивача напряму залежить від перебування такого майна у власності відповідачів, оскільки його відчуження, передача тощо на користь іншої особи зумовить звернення позивача із іншими позовами до суду та призведе до порушення справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, через неможливість позивача захистити своє порушене право в межах одного судового провадження, без нових звернень до суду.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника, які наведені в апеляційній скарзі, оскільки забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Відтак, здійснивши оцінку доводів апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено порушень місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, а відповідні твердження скаржника не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість ухвали суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику Європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши в ухвалі суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування ухвали, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування ухвали суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни ухвали, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бав Актив" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 28.02.2024 р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки у справі №924/227/24 - залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/227/24 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "19" квітня 2024 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.