ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. Справа№ 910/7130/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Бонка Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Кутіна Артема Олексійовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2024, повний текст якої складено та підписано 30.01.2024

у справі №910/7130/23 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Кутіна Артема Олексійовича

до Державної податкової служби України

про стягнення 1 500 000,00 грн

В С Т А Н О В И В :

Рух справи

Фізична особа - підприємець Кутін Артем Олексійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державної податкової служби України 1500000,00 грн моральної шкоди.

У позовній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи без його участі.

11.09.2023 прийнято позовну заяву Фізичної особи - підприємця Кутіна Артема Олексійовича до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 05.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі №910/7130/23 позовну заяву повернуто позивачу з посиланням на те, що позивачем не було виконано вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у цій справі в частині надання суду доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам справи у визначений ч. 1 ст. 172 ГПК України спосіб, а саме листом з описом вкладення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/7130/23 скасовано та передано справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2023 прийнято позовну заяву Фізичної особи - підприємця Кутіна Артема Олексійовича до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 05.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 зупинено провадження у справі № 910/7130/23 до розгляду касаційної скарги Державної податкової служби України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 2 серпня 2023 року.

Постановою Верховного Суду від 03.10.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі №910/7130/23 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 провадження у справі №910/7130/23 поновлено та призначено підготовче засідання у справі на 02.11.2023.

02.11.2023 ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 07.12.2023.

07.12.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.01.2023.

У судові засідання в суді першої інстанції представник позивача не з`являвся, у позовній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 позов залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України.

Суд виходив з того, що позивач (його представник) без поважних причин не з`явився у підготовче засідання та не повідомив про причини неявки, а з огляду на предмет і зміст позовних вимог та наявні у справі докази, розгляд цього спору за відсутності позивача є неможливим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального та матеріального права та надав неналежну оцінку обставинам справи.

А саме, апелянт посилається на те, що:

- суд не врахував, що у прохальній частині позовної заяви позивачем було заявлено про розгляд справи без його участі;

- судом явка позивача не визнавалась обов`язковою.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач у відзиві від 08.03.2024 проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Зокрема, відповідач посилається на те, що:

- фактично позивач та його представник висловили бажання бути відсутніми під час судового розгляду справи, що на думку відповідача, не свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права;

- представник позивача - адвокат Черкарьов Є.В. до позовної заяви та апеляційної скарги додав копію ордеру серії АА №1006985 від 27.09.2019, який не є засвідченим належним чином згідно вимог законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7130/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України, у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази. Попереджено скаржника, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги.

01.03.2024 апелянт подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, оскільки предметом позовної заяви є відшкодування шкоди, завданої органом державної влади.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 звільнено Фізичну особу - підприємця Кутіна Артема Олексійовича від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 у справі №910/7130/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кутіна Артема Олексійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 у справі №910/7130/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 01.04.2024. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги в письмовій формі до 25.03.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі щодо даних апеляційних скарг до 25.03.2024. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Явка представників сторін

В судове засідання 01.04.2024 представник позивача не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Водночас, в апеляційній скарзі позивач просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.04.2024 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

02.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Даринка» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прана-Фарм» про стягнення 661 395, 21 грн.

06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №920/1257/23 та призначено підготовче засідання з повідомленням сторін на 06.12.2023.

30.11.2023 позивач подав клопотання, в якому просив суд поновити строк для подання доказу та долучити до матеріалів справи копію відеозапису від 26.09.2023 про проведення входження до орендованого приміщення та складання акту.

06.12.2023 відповідач подав клопотання , в якому просив суд продовжити строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи заяви свідків.

У судове засідання 06.12.2023 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не подав.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 06.12.2023 у справі №920/1257/23 позов залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України.

При прийнятті цієї ухвали, суд виходив з того, що позивач (його представник) без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, не з`явився у підготовче засідання та не повідомив про причини неявки.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті рішення

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів зауважує, що у цьому випадку у разі відсутності у позивача можливості брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Наведене свідчить про те, що позивач належним чином та своєчасно подав заяву розгляд справи у його відсутність.

Суд першої інстанції цих обставин не врахував та помилкового зазначив, що позивач не подавав будь-яких заяв про розгляд справи за його відсутності.

Положення пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України встановлює виняток, коли позов не підлягає залишенню без розгляду, а саме якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У постанові від 13.03.2019 у справі № 916/3616/15 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду також зауважив, що наведені положення ст. ст. 202, 226 ГПК України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Також, здійснюючи тлумачення п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, Верховний Суд (постанови від 18.03.2021 у справі № 911/802/20, від 12.09.2019 у справі № 910/498/18, від 23.06.2021 у справі № 917/531/19, від 17.05.2023 у справі № 910/23821/15) зазначав, що залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом (висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.08.2023 у справі №910/13094/17).

Колегія суддів зазначає, що судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення з метою захисту прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, що узгоджується із нормою ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції жодного разу у своїх ухвалах не повідомив позивача про неможливість розгляду даного спору за його відсутності. Оскаржена ухвала не містить висновків про те, у чому саме полягає неможливість розгляду справи у відсутність позивача, при цьому суд своїми ухвалами не визнавав обов`язковою явку у судові засідання позивача чи його представника.

Матеріали справи не містять даних про те, що суд, у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України, вимагав у позивача надати докази у справі або пояснення щодо обставин справи чи вимагав обов`язкової явки позивача у судове засідання для вирішення інших питань, які потребують його особистої участі.

Повернення позовної заяви без розгляду є важливою процедурою, яка безпосередньо стосується доступу особи до правосуддя.

В контексті викладеного, колегія суддів також враховує, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог господарського судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

В аспекті зазначеного колегія суддів вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала не відповідає вимогам процесального закону та підлягає скасуванню.

Щодо посилань відповідача на те, що представник позивача - адвокат Черкарьов Є.В. до позовної заяви та апеляційної скарги додав копію ордеру серії АА №1006985 від 27.09.2019, який, на його думку, не є засвідченим належним чином згідно вимог законодавства, колегія суддів зазначає, що ордер серії АА №1006985 відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» виданий адвокатом без обмеження процесуальних прав та містить підпис адвоката. Крім того, його подано разом з позовом та апеляційною скаргою через систему «Електронний суд» з накладенням кваліфікованого електронного підпису. А тому, зазначені твердження відповідача не знайшли свого підтвердження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, за результатом апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що при прийнятті оскарженої ухвали мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення вимог процесуального та матеріального права, які є підставою для її скасування.

Судові витрати

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 у справі №910/7130/23 скасувати.

Справу передати до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено та підписано, - 18.04.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков