ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"26" березня 2024 р. Справа№ 920/526/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицькій О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 26.03.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»

на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 (повне рішення складене та підписане суддею 22.12.2023)

у справі №920/526/23 (суддя Вдовенко Д.В.)

за позовом Акціонера Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» ОСОБА_2 в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»

до ОСОБА_1

про стягнення 225 467,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонер Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Сумської області із позовом в інтересах в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Сумбуд») до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення з 225 467,00 грн збитків, завданих товариству його посадовою особою, та судових витрат (50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 3 382,01 грн судового збору).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, будучи головою правління ПАТ «Сумбуд» 17.12.2015 уклав із ОСОБА_3 Договір купівлі-продажу майнових прав №3 (далі по тексту - Договір), за умовами якого позивач продає, а ОСОБА_3 придбає майнові права на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,8 кв.м. за ціною 218 900,00 грн. Сплата коштів за Договором проводиться у безготівковій формі або шляхом внесення готівки до каси підприємства у строку до 29.03.2016. Проте після звільнення відповідача з посади Голови правління з`ясувалось, що грошові кошти, отриманні ним від ОСОБА_3 у порушення вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320, чинного на дату виникнення спірних правовідносин, відповідачем не були належним чином обліковані, оприбутковані та депоновані на банківський рахунок ПАТ «Сумбуд», тобто позивач вказані кошти не отримав, а тому звернувся до суду із позовом про відшкодування збитків на суму 225 467,00 грн з відповідача як колишнього Голови правління.

Господарський суд Сумської області рішенням від 13.12.2023 у справі №920/526/23 у задоволені позову відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не надав належних доказів, які б свідчили, що саме відповідач отримав грошові кошти, не надав первинних документів на підтвердження здійснення обліку готівки у касовій книзі, тим самим не довів протиправної поведінки відповідача та наявності збитків позивача. При цьому суд першої інстанції відхилив наданий позивачем висновок, оскільки він не відповідає вимогами статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України).

Не погодившись із ухваленим судом першої інстанції рішенням, 26.12.2023 представником позивача адвокатом Любімовим Олегом Миколайоивчем, який діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 01.01.2023, Договору про надання правової допомоги від 07.03.2023, Ордеру серії АХ №112058, Ордеру серії АХ №112183, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №787 від 23.09.2010, сформовано та подано через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 225 567,00 грн збитків.

Обґрунтовуючи вимоги та доводи апеляційної скарги позивач посилається на незаконність рішення суду першої інстанції у справі, оскільки ним доведена протиправність поведінки відповідача, яка полягала у тому, що останній, будучи Головою правління ПАТ «Сумбуд», обізнаний про отримання готівкових коштів за прибутковим касовим ордером від 24.03.2016 №2 та прибутковим касовим ордером від 20.05.2016 №6 не вжив заходів передбачених законодавством щодо їх належного оприбуткування підприємством, що позбавило підприємство можливості набути право власності на ці кошти. Крім того, відповідач, будучи обізнаним, що ОСОБА_4 не має повноважень касира ПАТ «Сумбуд», не має права вчиняти касові операції в якості касира, незважаючи на це, сам прийняв безпосередню участь в оформленні касових документів та не забезпечив надходження грошових коштів до каси підприємства.

Крім того, як зазначає апелянт 1, суд першої інстанції не врахував положення пунктів 5.1, 5.2 Договору, за якими передання права власності на майнові права, а потім на нерухоме майно, відбувається лише після оплати 100 відсотків ціни майнових прав на користь позивача. При цьому вказані вище дії відповідача здійснені без отримання погодження Наглядової ради ПАТ «Сумбуд».

Як стверджує апелянт 1 розмір збитків визначений умовами Договору та складає 225 46 ,00 грн, що також підтверджується висновком судового експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту» від 26.05.2023 №3.

Отже, внаслідок безоплатного відчуження (передання) майна позивача, відповідачем під час виконання посадових повноважень відбулось зменшення майна позивача, оскільки відповідачем порушені майнові інтереси позивача, що вказує на наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою позивача та завданими позивачу збитками.

До апеляційної скарги апелянтом 1 надано новий доказ на спростування висновків суду першої інстанції, а саме: копію Контракту з керівником виконавчого органу Публічного акціонерного товариства «Сумбуд» від 28.04.2015.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.12.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Алданова С.О., Євсіков О.О.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 28.12.2023 витребував з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/526/23; відклав розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23.

Матеріали справи №920/526/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 08.01.2024.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 09.01.2024 залишив без руху апеляційну скаргу позивача, подану представником адвокатом Любімовим Олегом Миколайоивчем.

Крім того, не погодившись із ухваленим судом першої інстанції рішенням у даній справі, 05.01.2024 представником позивача адвокатом Коваленко Олександром Івановичем, який діє на підставі Ордеру серії ВМ №1044369, Ордеру серії АХ №112183, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ №000417 від 05.02.2015, сформовано та подано через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 225 567,00 грн збитків та судові витрати. Долучити до матеріалів справи №920/526/23 висновок експерта від 26.05.2023 №3, Статут АТ «Сумбуд», що діяв з 2015 по 2016 роки, Положення «Про виконавчий орган АТ «Сумбуд», що діяло за період з 2015 по 2016 роки, Акт внутрішнього аудиту від 07.10.2021.

При цьому, у своїй апеляційній скарзі апелянт 2 повідомив про намір скористатись своїм правом подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, доказів понесення судових витрат на правову допомогу для винесення додаткового рішення.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги апелянт 2 посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що в графі «головний бухгалтер» міститься підпис Голови правління ОСОБА_1., а не головного бухгалтера чи першого заступника головного бухгалтера, що свідчить про те, що відповідач самостійно делегував собі функції головного бухгалтера.

Як вказує апелянт 2, відповідач як Голова правління підписав документи, що потягли за собою передачу майна (майнових прав та квартири) АТ «Сумбуд» третій особі, не маючи на це повноважень та проігнорував свої посадові обов`язки в частині належного введення бухгалтерського обліку та не переконався у оприбуткуванні грошових коштів (фіксуванні господарської операції у бухгалтерському обліку) на АТ «Сумбуд», фактично уповноважив (на вчинення конклюдентних дій) ОСОБА_4 на прийняття готівки, всупереч її трудовим обов`язкам та без укладення договору про повну матеріальну відповідальність. При цьому позиція відповідача про те, що саме головний бухгалтер повинен був організувати контроль за господарськими операціями спростовується пунктами 8.89, 9.6 Статуту АТ «Сумбуд».

Таким чином, апелянт 2 вважає, що позивачем доведено протиправну поведінку відповідача, наявність збитків та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними позивачу збитками.

Щодо подання доказів, то апелянт 2 вказує на те, що суд першої інстанції в порушення приписів ГПК України не прийняв їх до розгляду, чим позбавив останнього на подання доказів: Статут АТ «Сумбуд», що діяв з 2015 по 2016 роки, Положення «Про виконавчий орган АТ «Сумбуд», що діяло за період з 2015 по 2016 роки, Акт внутрішнього аудиту від 07.10.2021. Також апелянт 2 просить суд апеляційної інстанції залучити висновок від 26.05.2023 №3 у повному обсязі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу (складу суду) від 05.01.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд», подану представником позивача адвокатом Коваленко Олександром Івановичем, на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Алданова С.О., Євсіков О.О.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 09.01.2024 залишив без руху апеляційну скаргу позивача, подану представником позивача адвокатом Коваленко Олександром Івановичем.

Представником позивача адвокатом Коваленко Олександром Івановичем 15.01.2024 сформовано та подано через підсистему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків шляхом подання уточненої апеляційної скарги, при цьому скаржником подано до Північного апеляційного господарського суду копію Ордеру серії ВМ №1045118 від 22.11.2023, видану на представництво саме акціонера ПАТ «Сумбуд» ОСОБА_2 та докази сплати судового збору за подання апеляціної скарги (квитанція про сплату №7935-7177-4962-4006 від 15.01.2024 на суму 1 014,59 грн), із привальним визначенням дати оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

05.01.2024 представником позивача адвокатом Коваленко Олександром Івановичем сформовано та подано через підсистему «Електронний суд» клопотання про долучення платіжної квитанції №KSTK-2QK4-AT7E від 05.01.2024 на суму 4 131,46 грн.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 16.01.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23; розгляд апеляційної скарги призначив на 13.02.2024 об 13 год. 45 хв.

11.01.2024 представником позивача адвокатом Любімовим Олегом Миколайовичем сформовано та подано через підсистему «Електронний суд» клопотання про усунення недоліків, вказаних йому Північним апеляційним господарським судом ухвалою від 09.01.2024 у справі №920/526/23, подавши докази своїх повноважень та докази направлення апеляційної скарги з додатками на адресу відповідача ( АДРЕСА_2 ).

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 19.01.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23; об`єднав апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 поданої адвокатом Коваленком Олександром Івановичем та Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 поданої адвокатом Любімим Олегом Миколайовичем до спільного провадження; розгляд апеляційної скарги призначив на 13.02.2024 об 13 год. 45 хв.

Відповідачем 31.01.2024 сформовано та подано до суду через підсистему «Електронний суд», який зареєстрований Північним апеляційним господарським судом 01.02.2024, відзив на апеляційні скарги представників позивача, в якому просить суд апеляційної інстанції визнати у справі №920/526/23 неналежними докази та не приймати їх до розгляду, а саме: висновок від 26.05.2023 судово-економічної експертизи №3 експерта Шейка Олександра Миколайовича , контракт від 28.04.2015 між ПАТ «Сумбуд» та ОСОБА_1 , протокол від 28.04.2015 №1 наглядової ради АТ «Сумбуд». Апеляційні скарги залишити без задоволенні, а рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 залишити без змін.

Постановити окрему ухвалу щодо експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту» Шейка Олександра Миколайовича за порушення норм господарського процесуального та профільного законодавства у сфері судової експертизи під час складання висновку від 26.05.2023 №3, направивши відповідну ухвалу до Міністерства юстиції України для вирішення питання про притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності.

В заперечення на апеляційні скарги відповідач посилається на порушення апелянтами приписів частини 5 статті 269 ГПК України, оскільки в апеляційних скаргах змінено підстави та предмет позову, а саме щодо наведених підстав про безоплатне передання відповідачем майна третій особі без погодження наглядової ради, чим завдано збитки позивачу; допущення порушення умов пунктів 5.1 та 5.2 Договору, що не відповідає майновим інтересам позивача.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами наявності всіх елементів цивільного правопорушення у зв`язку із чим підставно відмовив у задоволенні позову. За твердженням відповідача позивач не зазначив, якому саме майну завдано збитки.

В свою чергу, твердження позивача щодо безпосереднього прийняття відповідачем готівкових коштів від ОСОБА_3 в якості сплати за Договором, без здійснення обліку, оприбуткування та подальшого депонування готівки на банківський рахунок позивача спростовано поданими до суду прибутковими касовими ордерами.

З прибуткового касового ордера №2 від 24.03.2016 вбачається, що ОСОБА_3 повністю сплатила грошові кошти за Договором, 20.05.2016 право вимоги за Договором перейшло до ОСОБА_6 , що підтверджується Договором №1 про відступлення права вимоги від 20.05.2016 та укладеним між ПАТ «Сумбуд» та ОСОБА_6 Договором купівлі-продажу майнових прав від 20.05.2016, того ж дня була видана довідка про стовідсоткове виконання зобов`язань покупця, отже Договір є виконаним належним чином, а відповідач діяв виключно в інтересах позивача, без перевищень наданих йому на той час повноважень.

Натомість касовий ордер є доказом внесення грошових коштів до каси позивача, а оприбуткування готівки свідчить лише про облік останньої зі зіставленням із фактичною сумою надходження, зазначене не може бути підтвердженням нанесення відповідачем збитків позивачу.

Крім того, у період з 2017 по 2021 роки Ревізійною комісією АТ «Сумбуд» проводились відповідні перевірки річної діяльності товариства та правильності звітів, за результатами яких не було встановлено жодних нестач, збитків, неточностей фінансової звітності чи недоліків у діяльності товариства.

Разом з іншим, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач повідомив суд апеляційної інстанції про орієнтований (попередній) розмір витрат на професійну правничу допомогу на суму 15 000,00 грн, належні докази будуть подані після прийняття постанови Північного апеляційного господарського суду у порядку та строки визначені у частини 8 статті 129 ГПК України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 у зв`язку із перебуванням судді Євсікова О.О. та судді Алданової С.О., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 справу №920/526/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 12.02.2024 прийняв до свого провадження апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 поданої адвокатом Коваленком Олександром Івановичем та Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 поданої адвокатом Любімим Олегом Миколайовичем у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

У судовому засіданні 13.02.2024, в яке з`явився представник відповідача, вирішено питання щодо поданої уточненої апеляційної скарги та вирішено протокольно залишити її без розгляду з підстав порушення строку, визначеного статтею 266 ГПК України, на її подання.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 13.02.2024 відклав розгляд справи №920/526/23 на 26.03.2024 на 12 год. 30 хв.

За приписами статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, Ї це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Приписи частини 3 статті 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи».

Отже, приймаючи докази, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний господарський суд повинен мотивувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також зазначити, які саме докази про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає, були надані суду апеляційної інстанції. Постанова Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 910/11152/19.

Така обставина (відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції) виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України (постанови Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №822/1736/18, від 31.08.2021 у справі №914/1725/19, від 15.12.2020 у справі №925/1052/19, від 21.04.2021 у справі №906/1179/20).

Обгрунтовуючи неможливість подання доказів Статут АТ «Сумбуд», що діяв з 2015 по 2016 роки, Положення «Про виконавчий орган АТ «Сумбуд», що діяло за період з 2015 по 2016 роки, Акт внутрішнього аудиту від 07.10.2021, висновок від 26.05.2023 №3 у повному обсязі, які існували на момент розгляду справи №920/526/23, апелянт посилається на необхідність їх залучення до розгляду судом апеляційної інстанції з метою доведення правомірності заявлених позовних вимог та спростування висновків суду першої інстанції.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що контракт з керівником виконавчого органу Публічного акціонерного товариства «Сумбуд» від 28.04.2015 наявний у матеріалах справи і судом першої інстанції надано йому оцінку.

В порушення вимог статті 269 ГПК України апелянт не навів та не довів, не надавши відповідні докази, суду апеляційної інстанції поважності причин або виключність обставин, які об`єктивно від нього не залежали, через які він не міг подати такі докази до суду першої інстанції, що виключає можливість прийняття їх судом апеляційної інстанції.

Крім того, у судовому засіданні представник позивача підтвердив подання до суду першої інстанції висновку експерта, що також виключає необхідність залучення його до справи №920/526/23 на стадії апеляційного перегляду оспорюваного рішення.

Твердження апелянта про подання ним суду першої інстанції частини висновку експерта, а не повного, в обґрунтування прийняття судом апеляційної інстанції такого доказу, не відповідає приписам частини 3 статті 269 ГПК України, оскільки право надати в повному обсязі чи лише частини доказу наданого стороною по справі не може свідчити про наявність доказів об`єктивної неможливості подання такого доказу суду першої інстанції. Більше того, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що матеріали справи №920/526/23 (т.1 а.с. 75-84) містять повний текст висновку експерта від 26.05.2023 №3, проте без додатків, за виключенням «картки рахунку 301» за 2016 рік (т.1 а.с. 43-50).

У судовому засіданні 26.03.2024 представник позивача підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 26.03.2024 представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційних скарг позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у їх задоволенні, а рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 залишити без змін.

Розглянувши вимоги та доводи апеляційних скарг, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Згідно виписки про стан рахунку в цінних паперах на 08.03.2023 ОСОБА_2 є власником 555 147 акцій ПАТ «Сумбуд», що складає 39,3533% у статутному капіталі (т.1 а.с. 11).

17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Сумбуд», в особі Голови правління ОСОБА_1 (продавець) та громадянкою ОСОБА_3 (покупець) укладений Договір купівлі-продажу майнових прав № 3 (далі по тексту - Договір №3), за умовами якого продавець продає, а покупець придбає майнові права на об`єкт нерухомості в об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_3 (загальна проектна площа у багатоповерховому житловому будинку 39,8 кв.м., поверх 11) (т.1 а.с. 19-24).

Додатками № 1 та № 2 до Договору №3 є план об`єкта нерухомості та характеристика об`єкта нерухомості (нежитлове приміщення № 98а загальною проектною площею 39,8 кв.м., розташоване на 11-му поверсі 11-поверхового будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_3 ) (т.1 а.с. 25, 26).

Згідно з пунктом 4.1 Договору №3 ціна майнових прав на об`єкт нерухомості на дату укладення договору складає (з ПДВ) 218 900,00 грн, у тому числі ПДВ 36 483,33 грн.

Сплата грошових коштів, зазначених в пункті 4.1 Договору №3, проводиться покупцем в національній валюті України, шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця або внесенням готівки у такі строки: до 29 березня 2016 року 218900 грн, у тому числі ПДВ (пункт 4.2. Договору №3).

Передача Покупцю права власності на майнові права на Об`єкт нерухомості здійснюється за двостороннім Актом прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості, який підписується уповноваженими представниками сторін впродовж 2 днів з моменту внесення 100 відсотків ціни майнових прав, визначеної пунктом 4.1 цього Договору (пункт 5.1 Договору №3).

Договір діє з дня його підписання та скріплення печаткам сторін (за наявності) і до належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (пункт 7.1 Договору №3).

Згідно з прибутковим касовим ордером № 2 від 24.03.2016 відповідно до Договору № 3 від 17.12.2015 АТ «Сумбуд» було прийнято від ОСОБА_3 218 900 грн (т.1 а.с. 42).

20.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Сумбуд», громадянкою ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_6 укладено Договір № 1 про відступлення права вимоги (далі по тексту - Договір №1), за умовами якого ОСОБА_3 відступає ОСОБА_6 , а останній набуває право вимоги, належне ОСОБА_3 і стає кредитором за Договором № 3 (т.1 а.с. 38-39).

За цим договором ОСОБА_6 набуває право вимагати від ПАТ «Сумбуд» укладення Договору купівлі-продажу майнових прав на придбання нежитлового приміщення АДРЕСА_3 (пункт 2 Договору №1).

До ОСОБА_6 переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків боржника (ПАТ «Сумбуд»), в тому числі кошти сплачені ОСОБА_3 зараховуються як внесок ОСОБА_6 в сумі 218 900 грн, у тому числі ПДВ 36 483,33 грн (пункт 6 Договору №1).

ПАТ «Сумбуд», підписуючи цей договір, підтверджує відсутність заперечень проти вимог нового кредитора та погоджується із заміною кредитора за Договором № 3 (пункт 5 Договору №1).

За переуступку права власності на майнові права відповідно до прибуткового касового ордеру № 6 від 20.05.2016 ПАТ «Сумбуд» було прийнято від ОСОБА_3 6 567,00 грн (т.1 а.с. 41).

20.05.2016 між ПАТ Сумбуд (продавець) та громадянином ОСОБА_6 (покупець) укладений Договір купівлі-продажу майнових прав № 10 (далі по тексту - Договір №10), за умовами якого продавець продає, а покупець придбає майнові права на об`єкт нерухомості в об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_3 (загальна проектна площа у багатоповерховому житловому будинку 39,8 кв.м., поверх 11) (т.1 а.с. 27-33).

Додатками № 1 та № 2 до Договору №10 є план об`єкта нерухомості та характеристика об`єкта нерухомості (нежитлове приміщення № 98а загальною проектною площею 39,8 кв.м., розташоване на 11-му поверсі 11-поверхового будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_3 ) (т.1 а.с. 35).

Додатковою угодою №1 до Договору №10 сторони договору внесли зміни до пунктів 1.1. та 2.1. Договору, Додатків № 1, 2 до Договору щодо об`єкта нерухомості та його характеристики згідно з якими об`єктом нерухомості за договором є ізольована квартира за адресою: АДРЕСА_4 , площею 39,8 кв.м., 11 поверх (т.1 а.с. 37).

20.05.2016 ПАТ «Сумбуд» видав довідку ОСОБА_6 , в якій підтверджено, що останній відповідно до Договору № 10 та Додаткової угоди № 1 від 20.05.2016 оплатив 39,80 кв.м. загальної площі об`єкта інвестування і виконав всі свої обов`язки, що пов`язані з договором (т.1 а.с. 40).

За актом прийому-передачі від 20.05.2016 ПАТ «Сумбуд» передав ОСОБА_6 нежитлове приміщення (майстерню) № 98а, 11 поверх, загальна площа 39,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (т.1 а.с. 34).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.08.2016 ОСОБА_6 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_5 , відповідна довідка на вимогу суду першої інстанції міститься у матеріалах справи (т.2 а.с. 169).

В процесі розгляду справи №920/526/23 судом першої інстанції позивачем сформовано та подано через підсистему «Електронний суд» 21.07.2023 клопотання, зареєстроване Господарським судом Сумської області 24.07.2023 про приєднання копії висновку експерта по заяві директора ПАТ «Сумбуд» від 26.05.2023 №3, проведеного судовим експертом Шейко Олександром Миколайовичем, на вирішення якого поставлено питання: Яка сума збитків завдана ПАТ «Сумбуд» відповідно до наданих на дослідження документів щодо господарських операцій по кожному з об`єктів нерухомості? (т. 1 а.с. 75-84); копії протоколу №1 засідання Наглядової ради ПАТ «Сумбуд» від 28.04.2015 (т.1 а.с. 85-86); копію Контракту з керівником виконавчого органу ПАТ «Сумбуд» від 28.04.2015 (т.1 а.с. 87-88).

Господарський суд Сумської області ухвалою від 24.07.2023 у справі №920/526/23 продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Господарський суд Сумської області ухвалою від 02.10.2023 у справі №920/526/23, зважаючи на зміну складу суду через задоволення заяви про самовідвід судді Джепи Ю.А. від розгляду справи № 920/526/23 (ухвала Господарського суду Сумської області від 17.08.2023 у справі №920/526/23), залишив позовну заяву у справі № 920/526/23 без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, подання доказів направлення позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення.

Господарський суд Сумської області ухвалою від 06.10.2023 у справі №920/526/23, після усунення позивачем недоліків, призначив у справі підготовче засідання з повідомленням сторін на 23.10.2023 на 14:00.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем сформовано та подано через підсистему «Електронний суд», зареєстрована Господарським судом Сумської області 23.10.2023 заяву про застосування строків позовної давності у порядку статті 267 ЦК України та визнання поважними причин пропуску строку на подання у справі №920/526/23 доказів, доданих до заяви: копії Статуту ПАТ «Сумбуд», затвердженого рішенням Загальних зборів, оформленого протоколом №1 від 21.04.2017 (т.2 а.с. 49-55), копії Статуту ПАТ «Сумбуд», затвердженого рішенням Загальних зборів, оформленого протоколом №2 від 12.10.2021 (т.2 а.с. 56-62); копії Положення про Наглядову раду ПАТ «Сумбуд», затвердженого рішенням Загальних зборів, оформленого протоколом №1 від 24.04.2012 (т.2 а.с. 63-65); копії Положення про Наглядову раду ПАТ «Сумбуд», затвердженого рішенням Загальних зборів, оформленого протоколом №1 від 21.04.2017 (т.2 а.с. 66-73); титульний аркуш повідомлення (повідомлення про інформацію) (т.2 а.с. 74); копії Положення про виконавчий орган (директора) ПАТ «Сумбуд», затвердженого рішенням позачергових зборів, оформленого протоколом №2 від 12.11.2021 (т.2 а.с. 75-76); титульний аркуш повідомлення (повідомлення про інформацію) (т.2 а.с. 77-79).

Господарський суд Сумської області ухвалою від 25.10.2023 у справі №920/526/23 повідомив позивача про витребування у ПАТ «Сумбуд» відповідно до протокольної ухвали суду від 23.10.2023: копії посадової інструкції (функціональних обов`язків) головного бухгалтера ПрАТ «Сумбуд» у редакції, чинній станом на 24.03.2016 та 20.05.2016; копії посадової інструкції (функціональних обов`язків) працівника бухгалтерії ПрАТ «Сумбуд» ОСОБА_4 , яка станом на 10.07.2017 обіймала у товаристві посаду першого заступника головного бухгалтера у редакції, чинній станом на 24.03.2016 та 20.05.2016; копії посадової інструкції (функціональних обов`язків) касира ПрАТ «Сумбуд» у редакції, чинній станом на 24.03.2016 та 20.05.2016; копії трудових договорів (контрактів) з головним бухгалтером, працівника бухгалтерії ПрАТ «Сумбуд» ОСОБА_4 , яка станом на 10.07.2017 обіймала у товаристві посаду першого заступника головного бухгалтера, касира ПрАТ «Сумбуд», чинних станом на 24.03.2016 та 20.05.2016; копії цивільно-правових договорів з головним бухгалтером, працівника бухгалтерії ПрАТ «Сумбуд» ОСОБА_4 , яка станом на 10.07.2017 обіймала у товаристві посаду першого заступника головного бухгалтера, касира ПрАТ «Сумбуд» чинних станом на 24.03.2016 та 20.05.2016.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Сумської області від 25.10.2023 у справі №920/526/23 позивач надав: копію посадової інструкції №7 першого заступника головного бухгалтера, затверджену Головою правління ПАТ «Сумбуд» наказом від №6-ОД від 30.01.2015 (т. 2 а.с. 99-100); копію посадової інструкції №9 провідного бухгалтера, затверджену Головою правління ПАТ «Сумбуд» наказом від №6-ОД від 30.01.2015 (т. 2 а.с. 101); копію наказу від 15.05.2002 №18-к про прийом на роботу ОСОБА_7 на посаду бухгалтера (т.2 а.с. 102); копію наказу від 27.02.2002 №6-к «Про призначення ОСОБА_8 головним бухгалтером ВАТ «Сумбуд» (т.2 а.с. 103); копію посадової інструкції №6 головного бухгалтера, затверджену Головою правління ПАТ «Сумбуд» наказом від №6-ОД від 30.01.2015 (т. 2 а.с. 104-105); копію наказу ПАТ «Сумбуд» від 01.10.2014 №16-к про призначення, у тому числі ОСОБА_4 на посаду головного бухгалтера (т.2 а.с. 106-107).

Господарський суд Сумської області від 15.11.2023 у справі №920/526/23 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Крім того, позивач 23.11.2023 сформував та подав через підсистему «Електронний суд» письмові пояснення, до якого додав копію Контракту з керівником виконавчого органу ПАТ «Сумбуд» від 28.04.2015 (т. 2 а.с. 129-132, 138-139), які суд першої інстанції розцінив як зміну підстав позову та залишив їх без розгляду, оскільки ухвалою від 15.11.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін, з тих же підстав суд першої інстанції відмовив позивачу у прийнятті копії контракту від 28.04.2015.

06.12.2023 представник позивача адвокат Коваленко Олександр Іванович подав клопотання, в якому просив суд першої інстанції визнати поважними причини неподання доказів, поновити строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи витяг із Статуту ПАТ «Сумбуд» від 24.04.2012, Положення про виконавчий орган ПАТ «Сумбуд» від 24.04.2012 та Акт внутрішнього аудиту від 07.10.2021.

Як вказав суд першої інстанції в оспорюваному рішенні, у судовому засіданні 11.12.2023 суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні усного клопотання представника позивача про повернення на стадію підготовчого провадження у справі, оскільки вагомі підстави для цього відсутні; про відмову у задоволення клопотання представника позивача адвоката Коваленко О.І. про поновлення строку для подання доказів та неприйняття до розгляду доданих до клопотання доказів, оскільки позивач не обґрунтував неможливості подання відповідного клопотання та доказів на стадії підготовчого провадження.

Спір виник між учасниками справи через те, що позивач вважає, що відповідачем як посадовою особою завдано Товариству збитки.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частина 2 статті 11 ЦК України).

За приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України) визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із частиною 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем. Аналогічний правовий висновок щодо необхідності доведення збитків викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21.

Протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі №925/1289/19.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частини 1 статті 74 ГПК України).

За приписами статті 89 ГК України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Частиною 1 статті 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 3 статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/21493/17 вказав, що згідно з вимогами статті 92 ЦК України особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. З огляду на положення наведеної правової норми та довірчий характер відносин між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема директором чи генеральним директором) протиправна поведінка посадової особи може виражатись не лише в невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному та недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.10.2019 у справі №911/2129/17 зазначила, що юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За змістом наведених норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно.

Окрім того, такі правовідносини мають довірчий характер між підприємцем (товариством) і його посадовою особою, протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїми посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.

За відсутністю доведення наявності зазначених обставин, які свідчать про протиправну поведінку посадової особи товариства, підстави для задоволення позову про стягнення з неї збитків відсутні. Відповідно до статей 13, 74 ГПК України на позивача покладений обов`язок доведення обставин щодо наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Між юридичною особою та її посадовою особою виникають правовідносини, що ґрунтуються на акті юридичної особи, передбачають права та обов`язки сторін у цих правовідносинах.

Відповідно до рішення Наглядової ради товариства від 28.04.2015 (протокол № 1) відповідача обрано головою правління ПАТ «Сумбуд» на новий термін.

За умовами контракту з керівником виконавчого органу товариства від 28.04.2015, відповідач, як голова правління, зобов`язується здійснювати поточне управління (керівництво) товариством, забезпечувати ефективне використання і збереження майна товариства.

Згідно із пунктом 4.1 Контракту від 28.04.2015 у випадку невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та контрактом.

Відповідно до частини 2 статті 89 ГК України посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

Статтею 90 ГК України визначено, що облік і звітність господарських товариств здійснюються відповідно до вимог статті 19 цього Кодексу та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 4 статті 92 ЦК України якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

За прибутковими касовими ордерами № 2 від 24.03.2016 та № 6 від 20.05.2016, підписаними Головою правління товариства ОСОБА_1 у графі «головний бухгалтер», а також ОСОБА_4 у графі «одержав касир» відповідно до Договору № 3 від 17.12.2015 АТ «Сумбуд» було прийнято від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 218 900 грн та 6 567,00 грн.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) станом на 2016 рік був визначений Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі по тексту - Положення).

Відповідно до пункту 1.2. Положення каса це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів; касова книга це документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України; касові операції це операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов`язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку; готівкові розрахунки це платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов`язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна; оприбуткування готівки це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій;

Згідно із пунктом 2.6. Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Пунктом 3.1 Положення визначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Згідно з пунктом 3.3 Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Відповідно до пункту 4.1. Положення з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній. Якщо з вини керівників не були створені належні умови для забезпечення схоронності коштів під час їх зберігання і транспортування, то вони несуть за це відповідальність у встановленому законодавством України порядку. Зберігання в касі готівки та інших цінностей, що не належать цьому підприємству, забороняється.

Згідно із пунктом 4.2. Положення усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Пунктом 4.3. Положення визначено, що записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Відповідно до пункту 4.7. Положення керівник підприємства в разі зарахування на роботу касира укладає з ним договір про повну матеріальну відповідальність та ознайомлює його під підпис із вимогами цього Положення.

Пунктом 4.8. Положення встановлено, що касир відповідно до законодавства України несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей. Касиру забороняється передовіряти виконання дорученої йому роботи іншим особам.

На підприємствах, які мають одного касира, у разі потреби тимчасової його заміни виконання обов`язків касира покладається на іншого працівника за письмовим наказом керівника. З цим працівником укладається договір про повну матеріальну відповідальність на час виконання ним обов`язків касира.

У разі відсутності касира (у зв`язку з хворобою тощо) цінності, що передані йому під відповідальність, перераховуються іншим касиром, якому вони передаються, у присутності керівника та головного бухгалтера або в присутності комісії, призначеної керівником підприємства. Про результати перерахування і передавання цінностей складається акт за підписами зазначених осіб.

Підприємства, штатним розписом яких не передбачено посади касира, виконання його обов`язків можуть покладати відповідно до письмового розпорядження керівника на бухгалтера чи іншого працівника, з яким укладається договір про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно до прибуткових касових ордерів № 2 від 24.03.2016 та № 6 від 20.05.2016 отримання грошових коштів у графі «одержав касир» своїм підписом засвідчила ОСОБА_4 .

Відповідно до наказу ПАТ «Сумбуд» від 01.10.2014 № 16-к ОСОБА_4 прийнята на посаду першого заступника головного бухгалтера з 01.10.2014.

Згідно з посадовою інструкцією першого заступника бухгалтера №7, затвердженої головою правління наказом від 30.01.2015 № 6-ОД, перший заступник головного бухгалтера підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру, веде банківські документи по об`єктах житла: прибуток, витрати, здійснює контроль та облік за додержанням виконання договорів з замовниками та підрядниками по об`єктах житла.

За відсутності головного бухгалтера виконує обов`язки головного бухгалтера і несе відповідальність за неналежне виконання покладених на неї обов`язків.

За правопорушення, скоєні в процесі своєї діяльності, перший заступник головного бухгалтера несе відповідальність в межах, визначених діючим адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством; за завдання матеріальної шкоди в межах, визначених діючим законодавством про працю України.

Згідно з посадовою інструкцією головного бухгалтера № 6, затвердженої головою правління наказом від 30.01.2015 № 6-ОД, головний бухгалтер належить до категорії керівників, здійснює контроль за додержанням порядку оформлення та бухгалтерських документів, розрахунків і платіжних зобов`язань, витрачання фонду оплати праці, встановлення посадових окладів, за проведенням інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів, розрахунків, перевірок організацій бухгалтерського обліку і звітності, документальних ревізій у підрозділах ПАТ.

Головний бухгалтер несе відповідальність за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, в межах, визначених діючим адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; за завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених діючим законодавством про працю України.

Згідно з посадовою інструкцією провідного бухгалтера № 9, затвердженої головою правління наказом від 30.01.2015 № 6-ОД, провідний бухгалтер підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру. До обов`язків провідного бухгалтера віднесено виписку прибуткових та видаткових касових ордерів, ведення касової книги, ведення реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів.

Отже, з посадової інструкції провідного бухгалтера слідує, що до його обов`язків не входить приймання готівки, посадовою інструкцією провідного бухгалтера не передбачена відповідальність за завдання матеріальної шкоди.

Проте позивач не подав доказів того, що договір про повну матеріальну відповідальність був укладений саме з провідним бухгалтером, а не головним бухгалтером чи його заступником.

Згідно із пунктом 3.3 Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Позивачем не доведено, що ОСОБА_4, як заступник головного бухгалтера, на якого в тому числі покладено обов`язок виконувати повноваження головного бухгалтера за його відсутності, не мала повноважень на приймання готівки.

Доводів та доказів порушення відповідачем пункту 4.1 Положення щодо створення належних умов для забезпечення схоронності коштів під час їх зберігання і транспортування, та їх депонування на рахунок ПАТ «Сумбуд», відкритий у банківській установі, позивачем суду не доведено та не подано. Крім того, до повноважень Голови правління Товариства відповідно до вимог Положення не віднесено оприбуткування готівки та її відображення у бухгалтерському обліку, а також їх депонування на рахунок ПАТ «Сумбуд», відкритий у банківській установі, доказів протилежного позивачем суду не надано і матеріали даної справи не містять.

При цьому позивач не довів належними та допустимими доказами одержання саме відповідачем грошових коштів та розпорядження ними не в інтересах Товариства.

Позивач також не подав первинних документів, якими б було підтверджено не здійснення обліку готівки у касовій книзі, зокрема копії касової книги.

Твердження апелянта щодо посилань суду першої інстанції на відсутність первинної документації, не заслуговує на увагу, оскільки за приписами Положення оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Позивач в порушення вищезазначеного не надав касові книги, тоді як в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника, тоді як суб`єкт підприємництва - юридична особа зобов`язаний вести книгу обліку доходів і витрат та касову книгу.

Таким чином, позивачем не доведено протиправної поведінки, яка полягає у тому, що отримані грошові кошти відповідачем не були належним чином обліковані, оприбутковані та депоновані на банківський рахунок ПАТ «Сумбуд», тим самим не доведено наявності понесено збитку на заявлену суму та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Крім того, відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

В свою чергу, відповідач довів суду відсутності порушення зобов`язання, що призвело до понесення позивачем збитків.

Щодо наданого позивачем висновку експерта ТОВ «Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту» від 26.05.2023 № 3, то за приписами статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 101 ГПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Як правильно встановлено судом першої інстанції вказаний висновок експерта виготовлений для використання в діяльності ПАТ «Сумбуд», при цьому у висновку не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому суд першої інстанції піставно не взяв його до уваги.

Крім того, визначення реальності розміру збитків, їх розрахунок, підстави для їх стягнення віднесено до компетенції суду та встановлюється на підставі наданих сторонами доказів, і не потребує спеціальних знань відсутніх у суду для розгляду позовних вимог про стягнення збитків.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (статті 256 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем сформовано та подано через підсистему «Електронний суд», зареєстрована Господарським судом Сумської області 23.10.2023 заяву про застосування строків позовної давності у порядку статті 267 ЦК України.

Частиною 1 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Згідно із частинами 4, 5 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позову.

Щодо прийняття окремої ухвали стосовно судового експерта, то за приписами статті 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

На переконання суду апеляційної інстанції наведені відповідачем в апеляційній скарзі допущені судовим експертом порушення Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5, не можуть бути підставою для застосування судом апеляційної інстанції положень статті 246 ГПК України. Більше того, наданий позивачем висновок експерта обґрунтовано відхилений та не взятий до уваги судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Крім того, посилання апелянтів на безоплатне передання відповідачем майна Товариства третій особі без отримання згоди Наглядової ради ПАТ «Сумбуд», доведення розміру збитків умовами Договору №10 та висновком експерта від 26.05.2023 №3 та зменшення майна позивача через протиправність дій позивача як посадової особи до уваги не приймаються, оскільки в силу приписів пункту 5 статті 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У пункті 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Апеляційним господарським судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2023 у справі №920/526/23 прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційних скарг покладаються на апелянта (позивача).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 13.12.2023 у справі №920/526/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційних скарг покласти на Приватне акціонерного товариства «Сумбуд».

4. Матеріали справи №920/526/23 повернути до Господарського суду Сумської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано суддями 25.04.2024.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова