ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 Справа № 917/1294/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», 03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ,

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», 37503, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Л. Толстого, 87, ,

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, )

про стягнення 74 931 209,62 грн.

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники сторін: згідно протоколу.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про стягнення 74 931 209,62 грн., з яких 56 448 643,87 грн. заборгованість з оплати негативних щодобових небалансів природного газу згідно з договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 р., 5 405 936,05 грн. пеня за порушення строків оплати негативних щодобових небалансів природного газу, 11 592 738,12 грн. інфляційні втрати, 1 483 891,58 грн. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.10.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Крім того, вказаною ухвалою було залучено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, а також зобов`язано відповідача не пізніше як за 5 днів до підготовчого засідання подати до суду відповідно до ст. 90 ГПК України відповіді у формі заяви свідка (керівника або іншої посадової особи відповідача) на наступні запитання позивача:

1) Чи має АТ «Лубнигаз» доступ до інформаційної платформи?

2) Яку саме інформацію АТ «Лубнигаз» подавало до інформаційної платформи у вересні та жовтні 2021 року?

3) Чи надходили АТ «Лубнигаз» в інформаційній платформі акти врегулювання щодобових небалансів та рахунки на їх оплату від позивача за послуги у вересні та жовтні 2021 року?

4) На який обсяг природного газу у вересні та жовтні 2021 року АТ «Лубнигаз» мало постачальника природного газу?

5) Який фактичний обсяг природного газу в метрах кубічних, відібраний АТ «Лубнигаз» з газотранспортної системи через точки виходу у вересні та жовтні 2021 року?

6) Чи було укладено АТ «Лубнигаз» на виконання глави 6 розділу ІІІ постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» договір (договори) на закупівлю або постачання природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних витрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності у вересні та жовтні 2021 року?

7) Який обсяг природного газу було подано на точки входу до газотранспортної системи ТОВ «Оператор ГТС України» (за відповідними договорами, які було зазначено в запитанні № 6), які укладались АТ «Лубнигаз»?

8) Який обсяг заборгованості перед ТОВ «Оператор ГТС України» за врегулювання щодобових негативних небалансів у вересні та жовтні 2021 року відображено в обліку АТ «Лубнигаз» на момент надання відповіді?

25.11.2022 року відповідач подав до суду клопотання № 2191/1 від 17.11.2022 р. (вх. № 9147) про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду Господарським судом Полтавської області справи № 917/1284/22 та набрання рішенням у цій справі законної сили.

Обґрунтовуючи зазначене клопотання, відповідач посилався на те, що в межах справи № 917/1284/22 АТ «ОГС «Лубнигаз» подало до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» зустрічну позовну заяву про зобов`язання привести маржинальну ціну придбання та маржинальну ціну продажу, в кожну газову добу вересня 2021 року, жовтня 2021 року та грудня 2021 року, в яких фактично вчинялися балансуючі дії, у відповідність до вартості природного газу, проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування, а тому, на думку відповідача, рішення суду у вказаній справі матиме суттєве значення для вирішення спору в справі № 917/1294/22 та для єдності судової практики з подібними правовідносинами.

Однак, з огляду на те, що об`єктивна неможливість розгляду справи № 917/1294/22у даному випадку була відсутня, а зібрані докази дозволяли встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, суд протокольною ухвалою від 09.02.2023 р. відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення Господарським судом Полтавської області справи № 917/1284/22.

Ухвалою від 21.03.2023 р. було призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу; проведення експертизи було доручено Полтавському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса»; направлено експертній установі матеріали справи та зупинено провадження у справі до закінчення експертизи та надання суду висновку експерта.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 р. ухвалу Господарського суду Полтавської області від 21.03.2023 р. у даній справі було скасовано, справу передано для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.08.2023 р. було продовжено розгляд справи та призначено підготовче судове засідання на 14.09.2023 р.

14.09.2023 року до суду надійшло клопотання АТ «ОГС «Лубнигаз» № 5529 від 12.09.2023 р. (вх. № 11472) про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 918/686/21. Необхідність зупинення провадження у даній справі, як стверджує відповідач, зумовлена тим, що висновок у вказаній справі матиме суттєве значення для вирішення спору в справі № 917/1294/22 та для єдності судової практики з подібними правовідносинами.

Позивач просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання АТ «Лубнигаз» з мотивів, викладених у запереченні від 10.11.2023 р. (вх. № 14515 від 10.11.2023 р.).

Водночас, з огляду на прийняття 03.11.2023 року Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови за результатом розгляду в касаційному порядку справи № 918/686/21, підстави для зупинення провадження у справі № 917/1294/22, на які посилався відповідач, станом на час розгляду судом відповідного клопотання були відсутні.

14.09.2023 р. та 14.11.2023 р. судом було оголошено перерви в підготовчому судовому засіданні у даній справі.

Також ухвалою від 06.12.2023 р. було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 16.01.2024 р.

У підготовчому судовому засіданні 16.01.2024 р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 06.02.2024 р.

06.02.2024 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2024 р.

Ухвалами суду від 05.03.2024 р. та 04.04.2024 р. було оголошено перерви в судовому засіданні до 04.04.2024 р. та 17.04.2024 р. відповідно.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав зобов`язання з оплати заборгованості за добові небаланси природного газу у вересні та жовтні 2021 року, що має сплачуватись на підставі договору транспортування природного газу № від 26.12.2019 р.

16.11.2022 року на адресу суду від третьої особи надійшло письмове пояснення № 1042/15-22 від 07.11.2022 р. (вх. № 8771), де було зазначено, що при визначенні вартості добових негативних небалансів та здійснення розрахунків за них сторони мали керуватися вимогами Кодексу ГТС та умовами договору транспортування природного газу № від 26.12.2019 р.

Також у вказаному поясненні було викладено клопотання про подальший розгляд справи без участі представника НКРЕКП з урахуванням наданої інформації.

У відзиві № 2191 від 17.11.2022 р., вх. № 9143 від 25.11.2022 р., відповідач заперечує проти позову, стверджуючи про наступне:

- посилання позивача на те, що вчинення дій з врегулювання добового небалансу є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюється виключно на підставі договору транспортування природного газу є безпідставними, оскільки складова послуги транспортування природного газу (вчинення дій з врегулювання добового небалансу) не може бути самостійним об`єктом цивільних прав, а може бути надана замовнику лише у сукупності з послугою транспортування природного газу, як невід`ємна частина такої послуги;

- зведені акти приймання-передачі природного газу за вересень та жовтень 2021 року, надані позивачем на підтвердження відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу, є технічними документами та не доводять факт надання послуги транспортування природного газу у спірний період;

- в матеріалах справи відсутні первинні документи та інші докази, які б підтвердили відхилення у функціонуванні ГТС позивача у спірний період від її звичайного рівня, відсутня інформація щодо власної оцінки попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби, щодо якої здійснювались балансуючі дії у спірний період, відсутня інформація про номінації, алокації в розрізі усіх замовників послуг транспортування та виміряні потоки природного газу, про тиск природного газу в газотранспортній системі, тобто відсутні докази на підтвердження того, які саме дії були вчинені позивачем з врегулювання небалансу, як того вимагають положення розділу ХІІІ та розділу ХІV Кодексу ГТС;

- відповідач не замовляв у позивача жодних обсягів транспортування газу на вересень та жовтень 2021 року, а тому відсутні підставі для вчинення дій з врегулювання добового небалансу, що, в свою чергу, зумовлює відсутність зобов`язань з оплати зазначених послуг;

- послуга щодобового балансування не може надаватися в кубічних метрах, як це зазначено в односторонньому акті врегулювання щодобових небалансів у спірний період;

- позивачем порушено процедуру щодобового балансування, передбачену Кодексом ГТС;

- позивач на підтвердження виконання договору про надання послуги балансування від 19.01.2021 року надав суду двосторонні акти надання послуг балансування за вересень та жовтень 2021 року (підписані сторонами зазначеного договору), однак відповідно до стовпчиків 8 актів 09-2021- від 30.09.2021 року та 10-2021-5 від 31.10.2021 року у жодну газову добу вересня та жовтня 2021 року позивач не вчиняв балансуючих дій на подачу газу в газотранспортну систему. Маржинальні ціни придбання, зазначені в даних актах, сформовані позивачем із грубим порушенням умов договору, суперечать положенням Кодексу ГТС та Закону України «Про ринок природного газу». При цьому, згідно відомостей стовпчиків 3 в газових добах 03.09.2021 року, 10.09.2021 року, 14-15.09.2021 року, 13.10.2021 року, 22-23.10.2021 року та 26-30.10.2021 року виконавець (ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг») здійснював саме відбір природного газу, тобто позивач вчиняв продаж природного газу внаслідок отримання послуг балансування. У вказані газові доби маржинальна ціна придбання мала формуватися відповідно до п. 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС. Однак, позивач розраховував маржинальні ціни придбання за ці газові доби за формулою, наведеною у п. 42 договору про надання послуг балансування (без фактичного вчинення балансуючих дій);

- відповідно до пп. 4 п. 2 гл. 7 розд. ІІІ Кодексу ГТС приймання-передача природного газу між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи відбувається в точках комерційного обліку газу на газорозподільних станціях і оформлюється актами приймання-передачі. Дані зведені акти приймання-передачі природного газу за вересень та жовтень 2021 року складалися між сторонами на виконання Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу та вимог п. 5 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГРМ в розрізі місяця та не містять жодних даних про щодобові обсяги;

- за змістом інформації, розміщеної ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на власному сайті очевидним є те, що доходи, які пов`язані з платою за щодобовий негативний небаланс значно перевищують витрати позивача (які не зазначені, або взагалі відсутні), що суперечить ст. 1 гл. 8 розділу ХІV Кодексу ГТС;

- вся звітна інформація базується на односторонньо визначених даних Оператора ГТС та не передбачає врахування розбіжностей та заперечень АТ «Лубнигаз» щодо вартості природного газу та відсутності вчинення балансуючих дій у спірному періоді;

- позивач безпідставно відніс в небаланс відповідача нібито несанкціонований відбір природного газу споживачами з газотранспортної системи у вересні та жовтні 2021 року, не надсилав повідомлень про припинення подачі природного газу будь-яким споживачам у спірний період, не здійснював жодних дій з регулювання обсягу надходження газу в/з газотранспортної системи на точках входу/виходу, не вчиняв заходів з припинення та/або обмеження транспортування природного газу та не повідомляв постачальника «Останньої надії».

У відзиві відповідач також зазначив відносно поставлених позивачем запитань те, що вони по суті не є запитаннями, позивачу відомі відповіді на них і позивач намагається спонукати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» підтвердити його доводи та твердження. Відносно першого запитання - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» саме вказує у позові, що відповідач є користувачем інформаційної платформи. Друге запитання, по суті, не є запитанням, а є вимогою надати документи та інформацію. Щодо третього запитання - це є вимогою підтвердити отримання односторонніх актів через інформаційну платформу (тоді як позивач є адміністратором даної платформи з абсолютними правами). Запитання з четвертого по восьме фактично не є запитаннями, а вимогами надати документи. Також відповідач вказує, що позивачу відомо, що оператори ГРМ не є споживачами природного газу, у відтак у них немає постачальників природного газу.

Також, відповідачем заявлено клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на питання в порядку ст. 90 ГПК України.

Позивач у відповіді на відзив ТОВВИХ-22-13456 від 09.12.2022 р. (вх. № 9932 від 15.12.2022 р.) зазначив, що:

- за своєю правовою природою, укладений між сторонами Договір від 26.12.2019 р. № є договором надання послуг, який окрім загальних норм ЦК України, ГК України регулюється спеціальним законодавством про ринок природного газу (Закон України «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, Типовий договір транспортування природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497) та положеннями пункту 11.4. якого визначено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів;

- отримавши через інформаційну платформу акти врегулювання щодобових небалансів за газові місяці за вересень та жовтень 2021 року/рахунки на оплату за газові місяці за вересень та жовтень 2021 року, які були надіслані 12.10.2021 р. та 12.11.2021 р. відповідно, АТ «Лубнигаз» зобов`язане було оплатити на користь Оператора вартість послуг балансування (вартість негативного щодобового небалансу) і так як ні до позивача з претензіями, ні до суду з позовом з вимогами щодо не погодження або з об`ємами отриманих послуг балансування (врегулювання негативного щодобового небалансу) та/або їх з вартістю відповідач не звертався, відтак об`єми та вартість отриманої АТ «Лубнигаз» послуги балансування (врегулювання негативного щодобового небалансу) за вересень та жовтень 2021 року є узгодженими;

- матеріали справи містять належні та допустимі докази надання відповідачу послуг балансування (врегулювання негативного щодобового небалансу, а саме: акти врегулювання щодобових небалансів за газові місяці вересень та жовтень 2021 року; рахунки на оплату за добові небаланси за вересень та жовтень 2021 року; форми № 2, № 3 та реєстри файлів, у яких АТ «Лубнигаз» самостійно зазначив обсяги подач / відборів природного газу у вересні та жовтні 2021 року, та розрахунки 1, 2, 3, які містять дзеркальні дані, відображені відповідачем у формах № 2, №3; акти приймання-передачі природного газу вересня та жовтня 2021 року, які Відповідач підписав без будь яких зауважень та застережень;

- ні норми Кодексу ГТС, ні положення договору не пов`язують виникнення у відповідача обов`язку з оплати послуг з врегулюванням Оператором ГТС добового небалансу саме з існуванням загрози цілісності газотранспортної системи. Підставою для оплати є виникнення у замовника негативного небалансу;

- станом на 30.09.2022 р. заборгованість замовників послуг за договорами транспортування природного газу з оплати обсягів негативних щодобових замовленої договірної потужності та за перевищення замовленої договірної потужності за період з 01.01.2020 по 30.09.2022 складає 33 750 197 630,38 грн., а зі Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І квартал 2022 року вбачається, що за перший квартал 2022 збиток ТОВ «Оператор ГТС України» становить 1 479 107 тис грн., тобто практично 1,5 млрд. грн.;

- звіти форми 8в, подані до НКРЕКП, містять інформацію на основі виключно даних Оператора ГТС, позаяк Оператор ГТС фактично здійснює алокацію (аналіз та систематизацію даних) на підставі інформації щодо обсягів відібраного газу, яка була надана самим Замовником послуг (тобто у даному випадку саме АТ «Лубнигаз»), а подання Замовником нульових номінацій або неподання їх взагалі не впливає на обсяг відібраного замовником природного газу з ГТС.

Щодо запитань відповідача, викладених у відзиві № 2191 від 17.11.2022 р., вх. № 9143 від 25.11.2022 р., ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» зазначило, що поставлені запитання такими не є, кожне з них є вимогою про надання документів, а запитувані документи не обґрунтовують та не підтверджують обставини по справі. З огляду на викладене, відповідач повідомляє про відмову від надання відповідей (документів) на поставлені запитання на підставі п. 2 ч. 5 ст. 90 ГПК України.

Так, згідно з вказаним положенням ГПК України учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи.

Суд дійшов висновку, що позивачем було дотримано вимоги чинного законодавства, у відповідності до ч. 6 ст. 90 ГПК України було викладено підстави для відмови від відповіді на запитання АТ «Лубнигаз» та у встановлений строк повідомлено про це суд та відповідача.

27.12.2022 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив за № 3704 від 19.12.2022 р. (вх. № 10331), у якому зазначив про те, що складені позивачем односторонні акти та рахунки не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу щодобових небалансів у заявленому обсязі та вартості, а також що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем реальних та обґрунтованих витрат саме на врегулювання небалансів відповідача та інших замовників послуг транспортування та/або їх споживачів.

16.01.2024 року позивач подав до суду письмові пояснення від 15.01.2024 р. (вх. № 532), у яких просив суд врахувати висновки, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 р. у справі № 918/686/21, при вирішенні справи № 917/1294/22.

05.02.2024 року до суду надійшли додаткові пояснення АТ «Лубнигаз» від 05.02.2024 р. (вх. № 1506), у яких відповідач наголошував на відсутності реальних витрат позивача для врегулювання негативного небалансу газотранспортної системи та неправомірності складення позивачем актів врегулювання щодобових небалансів та виставлення Акціонерному товариству «Лубнигаз» рахунків на оплату такого балансування.

20.03.2024 року сторонами були надані додаткові пояснення у справі.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило. У судовому засіданні 04.04.2024р. було оголошено перерву до 17.04.2024р. для надання сторонам можливості підготуватися до дебатів; 17.04.2024р. проведено дебати та проголошено вступну і резолютивну частини рішення, засідання зввершено об 11.30 год. Після завершення засідання, о 14.20 год., до суду надійшло клопотання відповідача про зменшення до 1 грн. заявлених до стягнення штрафу та пені в даній справі; докмент сформовано у системі Електронний суд в день засідання - 17.04.2024р. З огляду на те, що клопотання надійшло після закінчення судового засідання, а протягом розгляду справи відповідне клопотання не було заявлено, то судом воно не розглядалося, відтак, йому не надається оцінка в даному рішенні.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

26.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» було укладено договір транспортування природного газу № (т. 1, а.с. 124-149).

Згідно з Розділом ІІ вказаного договору Оператор (ТОВ «ОГС України») надає Замовнику (АТ «ОГС «Лубнигаз») послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Послуги надаються на умовах, визначених у кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника.

Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Відповідно до п. 3.2 договору оператор має право своєчасно отримувати від замовника плату за надані послуги.

Пунктом 4.1 договору визначено, що замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно з п.п. 6.1, 6.3 договору № від 26.12.2019 р. Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до ГТС або в точках виходу з ГТС в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Вартість послуги з балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом (п. 7.1 договору).

У розділі ІХ договору транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розд. XIV Кодексу.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений п. 9.3 цього договору, визначається за даними Оператора.

Позивач вказує, що відповідачем не виконано зобов`язання з оплати заборгованості за добові небаланси природного газу у вересні та жовтні 2021 року, що має сплачуватись на підставі договору транспортування природного газу № від 26.12.2019 р., з огляду на що заявив до стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» 74 931209,62 грн., з яких 56 448 643,87 грн. заборгованість з оплати негативних щодобових небалансів природного газу згідно з договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 р., 5 405 936,05 грн. пеня за порушення строків оплати негативних щодобових небалансів природного газу, 11 592 738,12 грн. інфляційні втрати, 1 483 891,58 грн. 3 % річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. з додатками, Форма 2 Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби) за вересень та жовтень 2021 року, Форма 3 Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу за вересень та жовтень 2021 року, Форма 4 Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу за вересень та жовтень 2021 року, Додаток 8 Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств за вересень та жовтень 2021 року, Форма 9 Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до реєстру споживачів жодного постачальника / постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС / постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання у вересні та жовтні 2021 року, інформація щодо балансу та обсягів газу з 01.09.2021 р. по 30.09.2021 р. та з 01.10.2021 р. по 31.10.2021 р., зведені акти приймання-передачі природного газу за вересень та жовтень 2021 року, акти врегулювання щодобових небалансів № 09-2021- та № 10-2021-, рахунки № 09-2021- та № 10-2021-, договір про надання послуги балансування № від 19.01.2021 р. з додатком, додаткові угоди до вказаного договору, акти надання послуг балансування за вересень та жовтень 2021 року за вказаним договором, повідомлення на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пунктів 7, 45 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

ТОВ «Оператор ГТС України» є оператором ГТС, який відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ринок природного газу» на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію ГТС з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу.

За приписами ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/ газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2497.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватися лише на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Як зазначено вище, 26.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» було укладено договір транспортування природного газу № .

За умовами вказаного договору Оператор (ТОВ «ОГС України») зобов`язувався надавати Замовнику (АТ «ОГС «Лубнигаз») послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачувати Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

За змістом п. 1, 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Пунктом 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на підставі укладеного договору транспортування та додаткових угод були надані Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» оформлені належним чином повідомлення на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи від 27.12.2019 р. (т. 1, а.с. 156-163). У вказаних повідомленнях визначені особи, уповноважені відповідачем на доступ до інформаційної платформи від імені користувача платформи. Відповідач підтвердив, що вказані особи ознайомлені з вимогами Кодексу газотранспортної системи та інструкціями оператора газотранспортної системи щодо взаємодії з інформаційною платформою та зобов`язуються їх дотримуватися, у тому числі дотримуватися заходів безпеки щодо доступу до платформи та інтерфейсу користувача платформи сторонніми особами. Крім того, до вказаних повідомлень додані відповідні довіреності на право вчиняти всі необхідно юридично значущі дії на інформаційній платформі оператора ГТС. Вказаними доказами підтверджується наявність у відповідача доступу до інформаційної платформи і, відповідно, можливість обміну інформацією через неї з оператором газотранспортної системи.

Відповідно до ч. 3 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи вебдодатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи. З метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи, часу здійснення операції, електронного-цифрового підпису (ЕЦП), накладеного на форми (файли), що завантажуються до інформаційної платформи.

Таким чином, суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши у Повідомленні на створення уповноваженого запису уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій, передбачених Кодексом ГТС.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Статтею 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Так, згідно з п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором на виконання постанови НКРЕКП від 28.09.2018 №1134, вносять (шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП) інформацію:

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби).

Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма № 5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств.

Форма № 9. Повідомлення про споживачів у зон ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подів номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/ постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.

Аналогічний обов`язок передбачений п. 2 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС, згідно з яким оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про подачі та відбори/споживання, що вимірюються протягом доби, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 цієї глави. При цьому інформація про добові обсяги подач та відборів/споживання, що вимірюються протягом доби, надається оператору газотранспортної системи не пізніше ніж о 08:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 07:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D). Така інформація повинна надаватись в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

Така інформація надається саме оператором газорозподільної системи, на виконання покладеного на нього обов`язку. Отже, він є відповідальним за своєчасність, достовірність, повноту, об`єктивність та обсяг таких фактичних даних (п. 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС).

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої операторами ГРМ є підтвердженням вчинення уповноваженими особами оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо- технологічних витрат такого оператора в зазначених обсягах.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форми № 2, № 3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу "X" та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу "г") через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами № 2, № 3), чим по суті і є небаланс оператора ГРМ.

Відповідно до п. 3 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС якщо обсяг природного газу, переданий до газорозподільної системи (дані актів приймання-передачі природного газу) (з урахуванням обсягів подачі природного газу газовидобувним підприємством, приєднаним до мереж газорозподільної системи (за наявності), та перетоку природного газу в суміжну газорозподільну систему (за наявності) (дані форми 4, завантажені відповідачем до інформаційної платформи), перевищує сумарний обсяг природного газу, що був відібраний споживачами згідно з інформацією про відбори з газорозподільної системи (дані форм 2, 3, завантажені відповідачем до інформаційної платформи), то вся різниця є відбором відповідного оператора газорозподільної системи.

Інформація про обсяги виробничо-технологічних витрат визначена позивачем як оператором газотранспортної системи в порядку п. 3 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС на підставі фактичних даних, завантажених відповідачем за первісним позовом як оператором газорозподільної системи до інформаційної платформи. Дані АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» містяться в формах 2, 3 і 4 (т. 1 а.с. 49-50, 62-75). Надана відповідачем інформація узагальнена в обґрунтованих розрахунках обсягів природного газу, відібраних АТ «Лубнигаз» з газотранспортної системи України для власних потреб та/або виробничо-технологічних витрат за вересень та жовтень 2021 року (т. 1 а.с. 45, 47).

Судом встановлено, що в період вересня та жовтня 2021 року в межах дії укладеного між сторонами договору позивачем через точки виходу/входу передано з газотранспортної системи, а відповідачем, в свою чергу, прийнято в газорозподільчу систему для подальшого транспортування до споживачів 18 443 094,53 м. куб. природного газу.

Фактичний обсяг природного газу, що відібрано оператором ГРМ з газотранспортоної системи через точки виходу у вересні 2021 року, склав 3 356 820,23 куб. м.; фактичний обсяг відборів споживачів з газорозподільної системи (комерційні обсяги) склав 2 797 063,57 куб. м. Різниця між зазначеними обсягами складає 559 756,66 куб. м. та становить фактичний обсяг природного газу, використаного відповідачем для власних та виробничо-технічних потреб.

Фактичний обсяг природного газу, що відібрано оператором ГРМ з газотранспортоної системи через точки виходу у жовтні 2021 року, склав 15 086 274,30 куб. м.; фактичний обсяг відборів споживачів з газорозподільної системи (комерційні обсяги) склав 14 156 643,48 куб. м. Різниця між зазначеними обсягами складає 929 630,82 куб. м. та становить фактичний обсяг природного газу, використаного відповідачем для власних та виробничо-технічних потреб.

Вказані обставини підтверджуються зведеними актами приймання-передачі природного газу за вересень та жовтень 2021 року (т. 1, а.с. 94-95), Формою 2 Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби) за вересень та жовтень 2021 року (т. 1, а.с. 49-52, 62-68), Формою 3 Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу за вересень та жовтень 2021 року (а.с. 53, 69) та даними з інформаційної платформи щодо балансу та обсягів газу з 01.09.2021 р. по 30.09.2021 р. та з 01.10.2021 р. по 31.10.2021 р. (т. 1, а.с. 79-93) та не спростовані відповідачем.

При цьому, всупереч твердженням відповідача, як вказані дані з інформаційної платформи, так і Додаток 8 Об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств за вересень та жовтень 2021 року містять інформацію саме про щодобові обсяги поданого природного газу, завантажені до інформаційної платформи безпосередньо Акціонерним товариством «Лубнигаз».

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації;.

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (пункт 3 глави 1 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи)

Згідно з пунктами 1-3 глави 6 розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Оператор газотранспортної системи на підставі попередніх алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу (з урахуванням обсягів природного газу, відчужених чи набутих на віртуальній торговій точці) щодобово не пізніше ніж о 15:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 14:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D) надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його попередній добовий небаланс та розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс.

Як зазначено вище, у розділі ІХ договору транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений п. 9.3 цього договору, визначається за даними Оператора.

Також відповідно до п. 11.4 договору врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

З огляду на викладене, заперечення відповідача, засновані на тому, що звітна інформація не може бути взята судом до уваги, оскільки базується на односторонньо визначених даних Оператора ГТС, є безпідставними.

За результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів природного газу до/з ГТС за вересень та жовтень 2021 року (інформація подана до інформаційної платформи згідно з формами 2, 3, 4) Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» було здійснено розрахунок обсягів небалансів за кожну газову добу звітних місяців та виявлено наявність у АТ «Лубнигаз» у вказаний період негативних щодобових небалансів як різниці між алокаціями подач/відборів природного газу, а саме:

- за вересень 2021 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 559,75666 тис. м. куб.;

- за жовтень 2021 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 929,63082 тис. м. куб.

Згідно з односторонніми актами врегулювання щодобових небалансів № 09-2021- та № 10-2021- (т. 1, а.с. 40, 42) остаточна вартість щодобових небалансів за період вересня та жовтня 2021 року становить 16 816 200,13 грн. та 39 632 443,74 грн. відповідно.

Відповідач, заперечуючи належність та допустимість доказів, наданих позивачем на підтвердження щодобового небалансу, не надав суду жодних доказів на користь подання ним до Інформаційної платформи будь-яких інших відомостей, ніж ті, що містяться в матеріалах справи.

Крім того, згідно з п. 11.5 договору транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. Оператор і Замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом Звірка розрахунків оформлюється Сторонами актом звірки.

Отже, у разі, якщо замовник має обґрунтовані підстави вважати, що дані, викладені в односторонніх актах, не відповідають фактичним обставинам, він може надати Оператору ГТС відповідні відомості під час звірки розрахунків згідно пункту 11.5 договору.

Наразі, під час розгляду цієї справи відповідачем не надано доказів вчинення дій щодо врегулювання розбіжностей та або спростування даних, відображених в актах врегулювання щодобових небалансів.

На виконання п. 9.3 договору від 26.12.2019, а також у відповідності до положень п. 2.8 договору, позивач через інформаційну платформу направив відповідачу рахунки № 09-2021- та № 10-2021- на оплату за добові небаланси за вересень та жовтень 2021 року на загальну суму 56 448 643,87 грн.

Докази сплати заборгованості у вказаному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені законом принципи змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та вірогідності доказів, згідно з яким наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 56 448 643,87 грн. заборгованості за добові небаланси природного газу за договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

При цьому, як вказано у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 р. у справі № 918/686/21, умовою для виникнення у замовника послуг транспортування обов`язку з оплати оператору ГТС вартості добового небалансу є наявність у нього негативного небалансу (тобто якщо має місце перевищення обсягів відібраного замовником природного газу з ГТС над обсягами переданого природного газу).

Отже, достатньою підставою оплати послуг комерційного балансування за законом та договором є існування негативного небалансу за газову добу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником.

Враховуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що у такій категорії справ, незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач (оператор ГТС) не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

Верховний Суд також зазначає, що згідно з п. 2 розд. XIII Кодексу ГТС оператор ГТС вчиняє дії з врегулювання небалансу з метою підтримання звичайного рівня функціонування ГТС в разі недотримання замовниками своїх підтверджених номінацій.

У розд. XIII Кодексу ГТС, який регулює заходи фізичного балансування, передбачено, що якщо існує загроза цілісності ГТС, оператор ГТС вживає таких заходів: 1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами; 2) регулювання обсягу надходження газу в ГТС (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом; 3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в ГТС.

Цілісність ГТС - стан ГТС, за якого тиск і фізико-хімічні показники природного газу залишаються в межах між мінімальним та максимальним рівнями, визначеними оператором ГТС, що технічно гарантують транспортування природного газу (п. 47 ч. 1 ст. 1 Закону «Про ринок природного газу»).

Втім, встановлення факту вчинення оператором ГТС заходів з фізичного балансування не входить у предмет доказування у цій справі.

Між оператором ГТС та оператором ГРМ виникають відносини комерційного балансування, які врегульовані не розд. XIII, а розд. XIV Кодексу.

Тому оператор ГТС не повинен додатково підтверджувати вчинення ним фізичного балансування (зокрема, договорами закупівлі природного газу, актами зберігання газу у газосховищах тощо).

Відтак Об`єднана палата уточнила висновки щодо застосування п. 3 розд. ХІІІ, п. 3 гл. 3 розд. ХІV Кодексу ГТС, викладені у постановах від 02.12.2021 р. у справі № 922/3363/20, від 14.12.2021 р. у справі № 923/909/19, від 19.03.2021 р. у справі № 922/3987/19, від 04.08.2021 р. у справі № 903/973/19, від 18.02.202 р. у справі № 918/450/20, вказавши про те, що оператор ГТС не має доводити фактичне надання ним послуг шляхом надання доказів існування загрози цілісності ГТС, наявності в оператора ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, докази понесення оператором ГТС реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факти купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

Отже, доводи відповідача про необхідність надання позивачем доказів вчинення ним дій, спрямованих на врегулювання небалансу, а також доказів відхилення у функціонуванні ГТС, є помилковими.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача за первісним позовом на те, що балансування є фактично послугою та має бути врегульовано відповідними положеннями Цивільного кодексу України, натомість позивачем жодних послуг відповідачу не надавалось, оскільки за змістом Кодексу газотранспортної системи балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування. При цьому, обставина виникнення між сторонами правовідносин транспортування на підставі договору є встановленою судом.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що дослідження обставин, що стосуються доходів Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», пов`язаних з платою за щодобовий негативний небаланс, також не входять у предмет доказування у цій справі. Крім того, вказані обставини жодним чином не впливають на обов`язок відповідача з оплати заборгованості за добові небаланси природного газу за договором № від 26.12.2019 р.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 13.5 договору транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. визначено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 5 405 936,05 грн. пені за порушення зобов`язання зі сплати заборгованості за добові небаланси природного газу за вересень та жовтень 2021 року за договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. за період з 21.10.2021 р. по 24.05.2022 р. (в т. ч. за порушення зобов`язання зі сплати заборгованості за вересень 2021 року за період з 21.10.2021 р. по 21.04.2022 р., за порушення зобов`язання зі сплати заборгованості за жовтень 2021 року за період з 23.11.2021 р. по 24.05.2022 р.) (а.с. 38), суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. Розмір пені не є надмірно високим відносно до суми основного боргу та не розцінюється судом як джерело надмірних прибутків кредитора.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказані нормативні положення, позивачем приведено розрахунок 3% річних за прострочення здійснення оплати за добові небаланси природного газу за вересень та жовтень 2021 року за договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. в розмірі 1 483 891,58 грн. за період з 21.10.2021 р. по 28.09.2022 р. (в т. ч. за порушення зобов`язання зі сплати заборгованості за вересень 2021 року за період з 21.10.2021 р. по 28.09.2022 р., за порушення зобов`язання зі сплати заборгованості за жовтень 2021 року за період з 23.11.2021 р. по 28.09.2022 р.) та інфляційних втрат в розмірі 11 592 738,12 грн. за період з листопада 2021 року по серпень 2022 року (в т. ч. за порушення зобов`язання зі сплати заборгованості за вересень 2021 року за період з листопада 2021 року по серпень 2022 року, за порушення зобов`язання зі сплати заборгованості за жовтень 2021 року за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року) (а.с. 38-39).

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають положенням чинного законодавства України, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідач стверджує, що заборгованість за добові небаланси природного газу за вересень та жовтень 2021 року за договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 р. не може бути стягнута з АТ «Лубнигаз» у судовому порядку, оскільки вона врегульована за рахунок видатків державного бюджету в порядку Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» та Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», а неустойка, інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на вказану заборгованість підлягає списанню.

Так, згідно зі ст. 2 ЗУ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (Закон № 1639-ІХ) його дія поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Відповідно до ст. 1 Закону до заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону, віднесено, зокрема, заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

У свою чергу, питання щодо проведення взаєморозрахунків та реструктуризації визначені у статтях 4, 5 Закону № 1639-ІХ. Так, відповідно до положень статті 4 цього Закону, обсяги заборгованості, що підлягають врегулюванню відповідно до статті 4 цього Закону: підтверджуються висновком суб`єкта аудиторської діяльності, затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до статті 3 цього Закону на підставі висновку суб`єкта аудиторської діяльності.

Обсяги різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються операторами газорозподільних мереж, та тарифами на розподіл природного газу затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України», із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість.

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1639-ІХ реструктуризація заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється після проведення розрахунків, передбачених статтею 4 цього Закону, шляхом розстрочення на три календарних місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

Типовий договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування затверджується Кабінетом Міністрів України.

Кожна із сторін зобов`язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Таким чином, для застосування процедури врегулювання заборгованості згідно з положеннями Закону № 1639-ІХ має вчинятися юридично значима дія і за відсутності такої підстави для закриття провадження відсутні.

Отже, Законом № 1639-ІХ не передбачено припинення зобов`язання щодо суми основного боргу за поставлений газ, а лише визначено певну процедуру (заходи), яка надає можливість в майбутньому врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом. Тобто в даному випадку повинна бути вчинена юридично значима дія щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ, зокрема, укладено договір про організацію взаєморозрахунків між учасниками спору та/або договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування тощо.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2024 у справі № 916/2168/22.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1269 від 04.10.2022 р. Акціонерне Товариство «Лубнигаз» було включено до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Натомість, як встановлено судом , в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо вчинення суб`єктами ринку природного газу, в тому числі і сторонами договору, юридично значимих дій, а саме укладення договору про організацію взаєморозрахунків або договору про реструктуризацію заборгованості тощо.

Крім того, згідно зі ст. 6 ЗУ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню:

- за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

- за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Зазначені умови для списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість за добові небаланси природного газу за вересень та жовтень 2021 року за договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 р., у даному випадку також відсутні.

З урахуванням того, що відповідачем не надано до суду та матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що предмет спору у даній справі відсутній, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для закриття провадження у даній справі із застосуванням положень пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в даній справі в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 868 350,00 грн.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 237, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (37503, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Л. Толстого, 87, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ) 56 448 643,87 грн. заборгованість з оплати негативних щодобових небалансів природного газу згідно з договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 р., 5 405 936,05 грн. пеня за порушення строків оплати негативних щодобових небалансів природного газу, 11 592 738,12 грн. інфляційні втрати, 1 483 891,58 грн. 3 % річних, 868 350,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 24.04.2024 р.

Суддя О.С. Мацко