ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024м. ДніпроСправа № 904/4098/23

За позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Фермерського господарства "ДНІПРО", с. Бабайківська, Царичанський район, Дніпропетровська область

про витребування майна та стягнення заборгованості 2 799 337, 75 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Літвін Д.Е.

Представники:

від позивача Провоторов Ю.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фермерського господарства "ДНІПРО" (далі - Відповідач) в якому просить суд :

- витребувати Фермерського господарства "ДНІПРО" на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" Комбайн CASE AFX 8120, б/у Y9G р.в.;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованості за лізинговим платежем у розмірі 2 799 337,75 грн., з яких: 1 635 137, 84 грн. - несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування, 724 654,77 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 439 545, 14 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу №DNH2FLO7802 від 09.08.2016.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2023 відкрито провадження у справі № 904/4098/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами за загального позовного провадження.

08.08.2023 року судом прийнято ухвалу про залишення позову без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 року ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023 року скасовано, справу №904/4098 направлено для продовження розгляду.

Ухвалою суду 18.01.2024 року справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою від 27.02.2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 02.04.2024 року.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не представив, явку представника в засідання не забезпечив. Про розгляд справи відповідача повідомлено належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронного кабінету.

Згідно ст. 216 ГПК України в судовому засіданні 02.04.2024 року оголошувалася перерва до 11.04.04.2024 року.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 11.04.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2016 року між Позивачем (Лізингодавцем) та Відповідачем (Лізингоодержувачем) укладено Договір фінансового лізингу №DNH2FLO7802 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Банк зобов`язується набути у власність предмет лізингу (майно) та передати його в користування Лізингоодержувачу на строк, що зазначений в Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується сплатити Банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим Договором. Відповідно до умов Договору Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмети лізингу, а саме: Комбайн CASE AFX 8120, б/у, Y9G206113, 2009 р.в.

Відповідно до п. 1.2. Договору вартість Майна становить: 3 550 209,99 грн., ПДВ 712 042,00 грн, усього до сплати 4 272 251,99 грн.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що авансовий платіж Лізингоодержувача в рахунок оплати Майна становить 428 557,99 грн. та підлягає сплаті у день укладання цього Договору на рахунок, що зазначений у п.1.5. цього Договору.

Для здійснення Лізингоодержувачем платежів за цим Договором банк відкриває рахунок №8887 (п. 1.5. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору загальна вартість Майна становить 4 272 251,99 грн. та складається з:

- суми авансового платежу 428 567,99 грн., у відповідності до п. 1.4. цього Договору;

- загальної вартості лізингових платежів у частині, що йде на викуп вартості переданого Лізингоодержувачу Майна, 3 343 634,00 грн., згідна з Графіком внесення лізингових платежів, зазначеним в Додатку № 2, що є невід`ємноючастиною цього Договору (Додаток № 2).

Відповідно до п.п. 2.2., 2.2.1 Договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком № 2. Лізингові платежі сплачуються на рахунок, що відкритий згідно п.1.5 цього Договору.

Пунктами 2.3.1, 2.3.2, визначено, що винагорода за відкриття рахунку "Фінансовий лізинг (оренда)" становить 0.00 (нуль) гривень 00 копійок. Винагорода за користування Майном становить 10 (десять) % річних від суми залишку неспаленої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 380 днів у році, на дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця.

У випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів передбачених цим Договором, Винагорода за користування Майном складає розмір 20 (двадцять) % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості Майна, згідно Додатку № 2. (п. 2.3.2.1. Договору)

Відповідно до п. 6.1.3. Договору банк має право вимоги повернення майна у випадках , передбачених п. 10.1 цього Договору.

Згідно п. 7.2.6., Лізингоодержувач зобов`язаний повернути майно банку у випадку, передбачених п. 10.1. цього Договору у стані, в якому вона була отримана з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому Банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим Договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, а строк не пізніше дати розірвання цього Договору.

Пунктом 7.2.15. Договору передбачено, що Лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати лізингові платежі, що включають:

- суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості майна;

- проценти та винагороди за отримане в Лізинг майно;

- інші витрати Банка безпосередньо пов`язані з цим Договором, та передбачені цим Договором, згідно Додатку №2, та не пізніше дати, зазначеної в Додатку №2, на рахунок, відкритий згідно п.1.5. цього Договору. Інші виграти Банка, що безпосередньо пов`язані з виконанням цього Договору відшкодовуються Лізингоодержувачем на підставі окремій рахунків або листів. Сплата за рахунками або листами Банку здійснюється

Лізингоодержувачем протягом 3-х днів з моменту надання їх Лізингоодержувачу.

Строк дії Лізингу з дати підписання цього Договору до 25.12.2020 року (п. 11.1. Договору).

Додатком № 2 до Договору сторони погодили графік лізингових платежів з відшкодування вартості майна.

На виконання умов Договору, Позивач передав Відповідачу в володіння та користування предмети лізингу, а саме: Комбайн CASE AFX 8120, б/у, Y9G206113, 2009 р.в., загальною вартістю 4 272 251,99 грн., що підтверджується актом прийому майна на відповідальне зберігання від 10.08.2016 року, актом прийому-передачі майна від 18.08.2016 року (а.с.а.с 20, 21).

Позивач зазначає, що Відповідач зобов`язання за Договором щодо сплати лізингових платежів виконував не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати лізингових платежів в частині відшкодування вартості майна - 1 635 137, 84 грн., а також, сплати винагороди за користування майном в розмірі 724 654,77 грн.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що цей Договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за ініціативою Лізингоодержуияча, після письмового повідомлення про це Банка за 3-й дні, в тому числі у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу лізингоодержувачем, якщо прострочення становить більше ніж 30 днів.

У зв`язку з виникненням прострочення сплати лізингових платежів більш ніж на 30 днів, 30.09.2019 року Позивач направив Відповідачу повідомлення №Е.65.0.0.0./3-191009 про розірвання Договору, яким вимагав в строк до 10.10.2019 року включно повернути отримане за Договором майно за актом приймання передачі.

Відповідач вимогу не виконав, відповідь на неї Позивачу не надав.

Оскільки, Відповідач не здійснив сплату лізингових платежів у строк, визначений договором та не повернув предмет лізингу лізингодавцю, суд приходить до висновку, що права інтереси Позивача порушені, що призвело до звернення до суду за захистом.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною І статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Згідно із ч. 2 ст. 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний: 1) у разі якщо об`єкт фінансового лізингу відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам та специфікаціям, прийняти такий об`єкт, володіти та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору фінансового лізингу; 2) відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання та експлуатації об`єкта фінансового лізингу, підтримувати його у справному стані; 3) своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; 4) надавати лізингодавцю доступ до об`єкта фінансового лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання, експлуатації та утримання у порядку та на умовах, передбачених договором фінансового лізингу; 5) письмово повідомляти лізингодавця про всі випадки виявлення несправностей об`єкта фінансового лізингу, його поломок або збоїв у роботі протягом строку дії договору фінансового лізингу, а у випадках та строки, передбачені таким договором, - також і продавця (постачальника) такого об`єкта; 6) письмово повідомляти лізингодавця про порушення строків проведення або непроведення поточного чи сезонного технічного обслуговування, а про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані об`єкта фінансового лізингу. - негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня настання зазначених обставин, подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором фінансового лізингу; 7) у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу.а супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу; 8) дотримуватися умов договорів страхування об`єкта фінансового лізингу; 9) надавати лізингодавцю за його запитом інформацію та документи щодо свого фінансового стану та змісту діяльності у порядку та строки, визначені договором фінансового лізингу та/або законом; 10) у разі тимчасової державної реєстрації об`єкта фінансового лізингу за лізингоодержувачем при закінченні строку, на який лізингоодержувачу було передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), або у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу зняти такий об`єкт з обліку та передати лізингодавцю реєстраційні документи на об`єкт фінансового лізинг).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи викладене, за відсутності доказів, які б спростовували наявність заборгованості відповідача зі сплати лізингових платежів станом на дату розірвання Договору, а саме: частини вартості предмету лізингу у розмірі 1 635 137,84 грн. та заборгованість за виногородою за користування предметом лізингу в сумі 724 654,77 грн., суд вважає позовні в частині стягнення боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.1.1 Договору сторони передбачили, що у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених п.п. 2.1.-2.3., 7.2.15, 8.14 цього Договору та зазначених у Додатку № 2 Лізингоодержувач сплачує Банку пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 8.15 Договору у випадку порушення Лізиигоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, винагород, неустойки пені, штрафів, інших платежів/витрат строки позовної давності встановлюються тривалістю в 15 (п`ятнадцять) років.

За розрахунком позивача пеня за прострочення оплати лізингових платежів становить 439 545,14 грн. Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем до дати припинення договору фінансового лізингу, помилок не виявлено. Відповідачем у ході розгляду справи не заявлено жодних заперечень щодо розрахунку пені, здійсненого позивачем.

За викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивач просить витребувати у Фермерського господарства "Дніпро" на користь Акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК" Комбайн CASE AFX 8120, б/у Y9G206113, 2009 р.в.;

Обґрунтовуючи позовну вимогу Банк посилається на порушення відповідачем своїх зобов`язань з оплати лізингових платежів, що є підставою для розірвання договору фінансового лізингу. Позивач направляв на адресу відповідача повідомлення про односторонне припинення договору фінансового лізингу, однак відповіді відповідача не отримав. Договір фінансового лізингу припинено/розірвано в односторонньому порядку з 10.10.2019. Позивач, як власник предмету лізингу, має право на витребування майна у Відповідача, оскільки останній утримує його у себе після розірвання договору фінансового лізингу, тобто без будь-якої правової підстави (відповідна підстава відпала після розірвання договору).

Випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав врегульовано статтею 1212 ЦК України.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частиною першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Як встановлено судом, 03.10.2019 Банк на адресу Відповідача, яка зазначена у Договорі лізингу, направив повідомлення від 30.09.2019 за №Е.65.0.0.0/3-191009 про розірвання Договору фінансового лізингу №DNH2FLO7802 (а.с.22-24).

Таким чином, після розірвання договору фінансового лізингу у позивача виникло право вимагати повернення майна, як безпідставно збережено, у відповідності до вимог частини першої статті 1212 ЦК України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору, в тому числі за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись статями 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Витребувати у Фермерського господарства "ДНІПРО" (51010, Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Бабайківка, вул. Українська, буд. 38, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ) Комбайн CASE AFX 8120, б/у НОМЕР_1 , 2009 р.в.

Стягнути з Фермерського господарства "ДНІПРО" (51010, Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Бабайківка, вул. Українська, буд. 38, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ) 1 635 137,84 грн. несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування, 724 654,77 грн. заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу, 439 545,14 грн. пеня, 106 073,85 грн. витрат зі сплати судового збору за пред`явлення позову, 2 684,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.04.2024

Суддя О.В. Ліпинський