ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Справа№ 910/62/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 (повний текст складено 27.02.2024)

у справі №910/62/24 (суддя Пукас А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл»

до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна»

про зобов`язання припинити надання послуги,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (далі, відповідач) про зобов`язання останнього припинити надання послуг «Збереження номеру».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що послуга відповідача зі «Збереження номеру» суперечить вимогам чинного законодавства, порушує право позивача на надання електронних комунікаційних послуг та право на отримання прибутку.

31.01.2024 від Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому заявник просив зупинити провадження у справі №910/62/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/43078/23, що розглядається в порядку адміністративного судочинства Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/62/24 клопотання Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про зупинення провадження у справі №910/62/24 задоволено. Зупинено провадження у справі №910/62/24 до набрання законної сили судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/43078/23.

Ухвала суду мотивована тим, що наразі існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/43078/23, оскільки існує взаємозв`язок підстав поданого позову з юридичними фактами та обставинами, які будуть встановлені судовим рішенням в адміністративному порядку.

Таким чином, суд, посилаючись на пункт 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №910/62/24 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №320/43078/23.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 06.03.2024 через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/62/24 про зупинення провадження та направити вказану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

Позивач наголошує, що у даній справі відсутня неможливість її розгляду до вирішення справи №320/43078/23. Оскаржувана ухвала не містить вказівки на те, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені обставини у справі №320/43078/23 вплинуть на оцінку доказів у даній справі.

Підставою позову у цій справі є порушення відповідачем зовсім інших норм матеріального права - положень пункту 4 статті 113 Закону України «Про електронні комунікації», а саме порушення принципу добросовісної співпраці, який полягає у не затримуванні та не зловживанні процесами зміни постачальника чи перенесення номера та порушення статті 6 Господарського кодексу України та статей 3, 13, 627 Цивільного кодексу України. Підставою ж позову у справі №320/43078/23 є порушення відповідачем пункту 2 статті 113 Закону України «Про електронні комунікації». Тобто у зазначених справах розглядаються різні порушення статті 113 Закону України «Про електронні комунікації».

Позивач наголошує, що припис, який оскаржується в адміністративній справі, є лише одним із доказів позивача у даній справі.

Зупинення провадження у даній справі, за твердженнями позивача, призведе до критичного порушення права позивача на розгляд його позову в розумний строк.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/62/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/62/24; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/62/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

18.03.2024 матеріали справи №910/62/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/62/24, розгляд апеляційної скарги, враховуючи предмет апеляційного оскарження (ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі), вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строк для подачі відзивів, всіх заяв та клопотань.

26.03.2024 від відповідача через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Відповідач у відзиві наголошує на тому, що місцевий господарський суд обґрунтовано зупинив провадження у даній справі, оскільки розгляд справи №910/62/24 є неможливим без вирішення справи №320/43078/23 та набрання рішенням у вказаній справі законної сили, адже правомірність висновків Акту перевірки та прийнятого на підставі Акту перевірки Припису, яким позивач обґрунтовує, що послуга «Збереження номера» надається з порушенням вимог законодавства, підлягають встановленню під час саме розгляду адміністративної справи №320/43078/23 та матимуть преюдиційне значення для справи №910/62/24. У випадку задоволення позовних вимог у справі №320/43078/23 та скасування Припису правових підстав та відповідних доказів вважати, що послуга «Збереження номера» запроваджена в порушення умов чинного законодавства у позивача немає, адже, як зазначалось, у позові позивач посилається на акт перевірки, припис та рішення про накладення штрафу. Водночас, у випадку відмови у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» у справі №320/43078/23 та, враховуючи норми частини 9 статті 13 Закону України «Про електронні комунікації», ПрАТ «ВФ Україна» зобов`язане буде виконати Припис та припинити надавати послугу «Збереження номера», що, в свою чергу, згідно положень Господарського процесуального кодексу України буде підставою для закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору.

01.04.2024 від позивача через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач наголосив на тому, що відповідач штучно пов`язує справи №320/43078/23 та №910/62/24, які не є пов`язаними, а вирішення справи №910/62/24 можливе без прийняття остаточного рішення у справі №320/43078/23. Дані справи мають різний суб`єктний склад, різний предмет, Припис, що є предметом оскарження у справі №320/43078/23, є лише одним із доказів у справі №910/62/24, може бути скасований через недодержання НКЕК процедурних питань.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (довідок про доставку електронного документа сторонам в системі «Електронний суд»), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечень на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача, відзиву відповідача на неї та відповіді на відзив, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у даній справі з огляду на таке.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати:

- як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

- чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

Під неможливістю розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом слід розуміти неможливість для даного господарського спору самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про зобов`язання відповідача припинити надання послуги зі «Збереження номеру».

Підстава позову - порушення відповідачем законодавства про електронні комунікації та радіочастотний спектр (діяльність відповідача щодо надання ним послуги «Збереження номеру», яка за твердженнями позивача порушує права абонентів на реалізацію можливості отримання ними послуги перенесення номера до мережі іншого оператора).

Виходячи із предмету та підстав заявленого позову, предметом доказування у справі №910/62/24 є встановлення факту наявності чи відсутності у позивача права на подання позову із визначеним предметом, наявності чи відсутності порушення відповідачем прав позивача, наявності чи відсутності порушення відповідачем як суб`єктом господарювання вимог пунктів 2, 4 статті 113 Закону України «Про електронні комунікації», пункту 27 Порядку надання послуг перенесення номерів, затвердженого рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №394 від 31.07.2015, статті 6 Господарського кодексу України та статей 3, 13, 627 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач.

Судом встановлено, що серед іншого позивач в обґрунтування поданого позову посилається на наявність наступних доказів (зокрема): припису Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (далі, НКЕК) про усунення порушень законодавства про електронні комунікації та радіочастотний спектр від 30.10.2023 №11/40/ЕК (далі, Припис), яким зобов`язано ПрАТ «ВФ Україна» до 06.12.2023 усунути порушення вимог пунктів 1, 6 розділу ІІ Порядку надання послуг перенесення номерів, затвердженого рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №394 від 31.07.2015, та абзацу 1 частини 2 статті 113 Закону України «Про електронні комунікації», та Рішення від 20.12.2023 №490 про накладення штрафу за невиконання вказаного Припису.

Вказаний Припис складено на підставі Акту НКЕК від 23.10.2023 №40/ЕК-1 про проведення позапланової перевірки додержання вимог законодавства про електронні комунікації та радіочастотний спектр, відповідно до якого підключена відповідачем послуга «Збереження номеру» є підставою для останнього відмовити абонентам у реалізації можливості отримання ними послуги перенесення номеру до мережі іншого оператора, яка не визначена пунктом 27 розділу ІІ Порядку, що є порушенням вимог пунктів 1, 6 розділу ІІ Порядку та абзацу 1 частини другої статті 113 Закону України «Про електронні комунікації».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (далі - регуляторний орган) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Припис про усунення порушень законодавства про електронні комунікації та радіочастотний спектр від 30.10.2023 №11/40/ЕК оскаржений відповідачем у судовому порядку до Київського окружного адміністративного суду (справа №320/43078/23).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 у справі №320/43078/23 відкрито провадження за позовом ПрАТ «ВФ «Україна» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації про визнання протиправним та скасування Припису, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Також, як вбачається із документів, долучених позивачем до клопотання про зупинення провадження в даній справі, 26.12.2023 ПрАТ «ВФ «Україна» подано до Київського окружного адміністративного суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій ПрАТ «ВФ «Україна» також просить визнати протиправним та скасувати Рішення НКЕК від 20.12.2023 №490. Відомостей про прийняття даної заяви до розгляду адміністративним судом матеріали справи не містять.

Отже, предметом позову в адміністративній справі №320/43078/23 наразі згідно поданих документів є визнання протиправним та скасування Припису.

Підстава позову у справі №320/43078/23 - невідповідність висновків, викладених в Акті перевірки НКЕК та прийнятому на підставі акту Приписі, фактичним обставинам щодо умов надання відповідачем послуги «Збереження номеру»; невизначеність у Приписі, яким чином мають бути усунуті порушення.

Предметом доказування в адміністративній справі №320/43078/23 є встановлення законності чи незаконності прийнятого комісією на підставі акту перевірки Припису.

Статтею 234 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в ухвалі зазначаються мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в оскарженій ухвалі не навів переконливих доводів, які б давали підстави дійти висновку щодо відсутності об`єктивної можливості при наявності іншого спору у справі №320/43078/23 встановити всі обставини, які необхідно з`ясувати для правильного вирішення даного спору.

Так, підставою поданого у справі №910/62/24 позову зазначено порушення відповідачем положень Закону України «Про електронні комунікації», яке, зокрема, підтверджується Актом, Приписом та Рішенням компетентного органу (НКЕК). Тобто, Акт, Припис та Рішення не є підставою звернення до суду, а визначаються позивачем лише як докази. Крім того, предметом розгляду справи №320/43078/23 є перевірка законності Припису, прийнятого за результатами розгляду скарг абонентів, а не ТОВ «Лайфселл».

Колегія суддів зазначає, що дійсно встановити законність або незаконність Припису можливо тільки в адміністративному процесі, однак дана обставина і не відноситься до предмету доказування в даній господарській справі.

Місцевий господарський суд у разі встановлення в межах даної господарської справи наявності у позивача порушеного, невизнаного, оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу зі сторони відповідача, належності та ефективності обраного способу захисту, не позбавлений можливості самостійно встановити факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги у справі №910/62/24, зокрема, щодо наявності чи відсутності порушення відповідачем пунктів 2, 4 статті 113 Закону України «Про електронні комунікації», пункту 27 Порядку надання послуг перенесення номерів, затвердженого рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №394 від 31.07.2015, статті 6 Господарського кодексу України та статей 3, 13, 627 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд справи №910/62/24, попри її пов`язаність зі справою №320/43078/23, не був перешкодою для встановлення, з урахуванням вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суттєвих обставин у справі №910/62/24 під час її розгляду господарським судом.

Ухвала про зупинення провадження від 26.02.2024 у даній справі не містить аргументованих та переконливих мотивів доцільності зупинення провадження у справі, як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення Київським окружним адміністративним судом справи №320/43078/23, так і стосовно того, що зібрані у справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі, що суперечить вимогам пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, поруч із цим, також зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів також нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про зупинення провадження у справі справа передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 про зупинення провадження у справі №910/62/24 скасуванню з направленням справи №910/62/24 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом даної апеляційної скарги, має бути здійснено судом першої інстанції, виходячи зі змісту норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами вказаної статті.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, пунктом 6 частини 1 статті 275, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/62/24 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/62/24 скасувати.

Справу №910/62/24 направити для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

Матеріали справи №910/62/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.А. Іоннікова

А.І. Тищенко