УХВАЛА

м. Київ

15.04.2024Справа № 5011-37/15547-2012
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор"

про заміну позивача та стягувача у справі №5011-37/15547-2012

За позовом Відкритого акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОТ"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельної фірми "Унікум"

про стягнення 20 609 515,89 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від ТОВ "Лекснавігатор" (заявника): Скічко І.В.

Від позивача (стягувача): не з`явилися

Від відповідачів (боржників): не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ВАТ Акціонерний комерційний банк "Східно-Європейський банк"(позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОТ"(відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельної фірми "Унікум"(відповідач-2) про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 20 609 515,89 грн. за кредитним договором № 0001-60/2008 від 08.05.2008.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2012 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОТ" на користь Відкритого акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Східно-Європейський банк" непогашений кредит (транш у доларах США) у розмірі 2 397 900 грн 00 коп., що в еквіваленті становить за курсом НБУ станом на 12.09.2012 1 долар США = 7,993 грн - 300 000,00 доларів США; непогашений кредит (транш у гривнях) у розмірі 15 140 440 грн 00 коп.; відсотки за користування кредитними коштами (транш у доларах США) у розмірі 354 689 грн 38 коп., що в еквіваленті становить за курсом НБУ станом на 12.09.2012 1 долар США = 7,993 грн - 44 375,00 доларів США; відсотки за користування кредитними коштами (транш у гривнях) у розмірі 2 716 486 грн 51 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 64 380 грн 00 коп; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельної фірми "Унікум" на користь Відкритого акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Східно-Європейський банк" непогашений кредит (транш у доларах США) у розмірі 2 397 900 (два мільйони триста дев`яносто сім тисяч дев`ятсот) грн 00 коп., що в еквіваленті становить за курсом НБУ станом на 12.09.2012 1 долар США = 7,993 грн - 300 000,00 доларів США; непогашений кредит (транш у гривнях) у розмірі 15140440 грн 00 коп.; відсотки за користування кредитними коштами (транш у доларах США) у розмірі 354 689 (триста п`ятдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) грн 38 коп., що в еквіваленті становить за курсом НБУ станом на 12.09.2012 1 долар США = 7,993 грн - 44 375,00 доларів США; відсотки за користування кредитними коштами (транш у гривнях) у розмірі 2 716 486 грн 51 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 64 380 грн 00 коп.

05.02.2013 року на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2012, видано відповідні накази.

16.02.2024 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" про заміну кредитора та видачу виконавчого напису у справі № 5011-37/15547-2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" про заміну кредитора та видачу виконавчого напису у справі № 5011-37/15547-2012 повернуто без розгляду.

27.02.2024 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" надійшла заява про заміну позивача та стягувача у справі № 5011-37/15547-2012, в якій останній просить суд замінити Відкрите акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Східно європейський банк" (01042, м. Київ, бульвар Дружби народів, 17/5, ), як позивача та стягувача у справі № 5011-37/15547-2012 його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 97/37, ).

Разом з тим, 01.03.2024 через відділ діловодства суду заявником подано клопотання про відкликання заяви про заміну позивача та стягувача у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" про заміну позивача та стягувача у справі № 5011-37/15547-20129 з доданими до нього документами - повернуто заявнику.

12.03.2024 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" надійшла заява про заміну позивача та стягувача у справі № 5011-37/15547-2012, в якій останній просить суд замінити Відкрите акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Східно - європейський банк" (01042, м. Київ, бульвар Дружби народів, 17/5, ), як позивача та стягувача у справі № 5011-37/15547-2012, його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 97/37, ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" про заміну стягувача правонаступником призначено на 20.03.2024.

До судового засідання 20.03.2024 прибула представник уповноваженої особи засновників ТОВ ВЗФ "Унікум", адвокат Радецька Т.П., яка повідомила, що 20.03.2024 подано на електронну адресу суду заяву про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, уповноваженої особи ТОВ ВЗФ "Унікум", також повідомила, що має намір ознайомитися з матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що дана заява про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, уповноваженої особи ТОВ ВЗФ "Унікум" відсутня в матеріалах справи та, відповідно, до бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" не зареєстрована станом на час проведення судового засідання.

Учасники судового процесу участь своїх представників у засідання суду 20.03.2024 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва відкладено розгляд заяви на 08.04.2024.

У судовому засіданні 08.04.2024 представник уповноваженої особи засновників ТОВ ВЗФ "Унікум" підтримав заяву про залучення третьої особи та просив її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" у судовому засіданні 08.04.2024 заперечив проти задоволення заяви про залучення третьої особи.

Розглянувши клопотання уповноваженої особи ТОВ ВЗФ "Унікум" про залучення останньої до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні даного клопотання. Відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 відкладено розгляд заяви на 15.04.2024.

У судовому засіданні 15.04.2024 представник заявника підтримав заяву про заміну кредитора та видачу виконавчого напису у господарській справі № 5011-37/15547-2012 та просив її задовольнити.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Приписами частини 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обґрунтовуючи вказану заяву, заявник зазначав, що згідно з договором про передавання в управління непроданих активів від 13.12.2013 № 32-Л, укладеним між банком, Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокінвестгруп» та Національним банком України, банк передав в управління управителю-1 активи, наявні на балансі АКБ «Східно-Європейський банк» на дату укладення договору управління, а управитель-1 прийняв в управління активи банку та зобов`язався вжити всіх необхідних заходів для задоволення вимог вигодонабувачів банку за рахунок таких активів.

Відповідно до акту приймання передавання за договором управління від 13.12.2013 до переліку непроданих активів банку, які були передані в управління ТОВ «Брокінвестгруп», відносяться майнові права за кредитним договором №0001-60/2008 від 08.05.2008, позичальником якого є ТОВ «Клот».

У подальшому 29.09.2021 між ТОВ «Брокінвестгруп», ТОВ «Лекснавігатор», а також Національним банком укладено договір про передавання в управління непроданих активів №103672, згідно з яким управитель-1 передає в управління управителеві-2 активи банку, які передані банком управителю-1 на підставі договору управління від 13.12.2013 та наявні на балансі у управителя-1 на дату укладання цього договору та документи до них, уключаючи ті, що утворилися в діяльності управителя-1 щодо управління активами згідно з договором управління від 13.12.2013, а управитель-2 приймає в управління активи та документи до них і зобов`язується вживати всіх вичерпних та необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів банку (вигодонабувачів) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів банку за рахунок активів наведеного у додатку до цього договору (п. 1.1 договору).

Додатковим договором № 107413 від 05.03.2024 між ТОВ «Брокінвестгруп», ТОВ «Лекснавігатор», а також Національним банком додаток 1 договору про передавання в управління непроданих активів №103672 від 29.09.2021 викладено у новій редакції. Згідно з додатком 1 до договору управління від 29.09.2021 (у новій редакції), до переліку входять майнові права до позичальника ТОВ «КЛОТ» за кредитним договором №0001-60/2008 від 08.05.2008.

Згідно з п. 2.4. договору управління від 29.09.2021 управитель - 2 має право бути процесуальним правонаступником банку у справах щодо активів, однією із сторін учасником яких є банк, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є банк.

Відповідно до п. 1.2. договору управління від 29.09.2021 управитель - 2 є довірчим власником активів, що в силу ч.2 ст.316 ЦК України є особливим видом права власності.

За таких обставин заявник просить суд замінити Відкрите акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк», як позивача та стягувача у справі № 5011-37/15547-2012 його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор».

При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" посилається на норми ч.1 ст. 334 ГПК України, ч.5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 512, 514 ЦК України.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору.

Згідно з положеннями ст.1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно.

Відповідно до ст. 1033 ЦК України управителем може бути суб`єкт підприємницької діяльності. Управителем не може бути орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування, якщо інше не встановлено законом. Вигодонабувач не може бути управителем. Управитель діє без довіреності. Управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

Згідно з ст. 1037 ЦУ України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління. Управитель має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на майно, передане в управління, відповідно до статті 396 цього Кодексу.

Особливості управління активами (майном) банків, що ліквідуються, встановлені нормами, що є спеціальними для даного виду правовідносин.

Постановою Правління Національного банку України від 18.12.2009 № 756 з 21.12.2009 відкликана банківська ліцензія у Акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк» та ініційована процедура ліквідації банку.

Відповідно до п. 3 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що набув чинності 22.09.2012, ініційована до набрання чинності цим законом процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим законом.

Постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 №346 затверджено Положення «Про застосування Національним банком України заходів впливу», відповідно до якої процедура ліквідації банку, розпочата до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», завершується згідно з порядком, установленим законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, процедура ліквідації Акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк», крім загальних норм Цивільного кодексу України, регулюється Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369.

Відповідно до частини 12 статті 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у разі, якщо на момент строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов`язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

Главою 13 Розділу VI Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2001 № 369 (далі - Положення) визначений порядок передавання непроданих активів банку в управління визначеній Національним банком юридичній особі.

Згідно з п. 13.1 Положення ліквідатор у разі потреби передавання активів банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку негайний продаж яких матиме наслідком істотну втрату їх вартості, в управління іншій юридичній особі звертається до Національного банку з відповідною пропозицією згідно зі статтею 96 Закону про банки.

Відповідно до п. 13.5 Положення комісія Національного банку приймає рішення про проведення конкурсу з визначення управителя та його затвердження за наявності обґрунтованого клопотання ліквідатора та позитивного висновку уповноваженого структурного підрозділу про надання згоди на передавання непроданих активів банку в управління юридичній особі.

Згідно з п.13.9 Положення за результатами конкурсу між банком, Національним банком і управителем укладається тристоронній договір (додаток 6 до цього Положення). Договір про передавання в управління непроданих активів від імені Національного банку підписує уповноважена посадова особа Національного банку.

Необхідно зазначити, що ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк» не є стороною договору №103672 від 29.09.2021 про передавання в управління непроданих активів, як це передбачено п. 13.9 Положення.

Більше того, судом встановлено, що 05.04.2023 року ТОВ «Лекснавігатор» зверталося до Господарського суду Донецької області з аналогічною заявою про заміну кредитора, в якій просило замінити кредитора - ВАТ АТ "Східно-Європейський" на його правонаступника ТОВ «Лекснавігатор» у справі №911/3122/13 про банкрутство ТОВ «Унікум» за кредитними вимогами в загальному розмірі 20 673 895,89 грн за кредитним договором №0001-60/2008 від 08.05.2008, укладеним між ТОВ «КЛОТ» та ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк», поручителем за яким є ТОВ ВЗФ «Унікум».

Так, в обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» посилалось на перехід до нього права вимоги до боржника за договором поруки від 05.01.2009 до кредитного договору №0001-60/2008 від 08.05.2008, позичальником згідно з яким є ТОВ «КЛОТ», внаслідок укладання договору №103672 від 29.09.2021 про передавання в управління непроданих активів банку, що у свою чергу укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокінвестгруп» (первісний управитель), Товариством з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» (управитель) та Національним банком України.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.05.2023 у справі №911/3122/13 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Лекснавігатор» від 05.04.2023 про заміну кредитора, з урахуванням заяви б/н від 13.04.2023 про уточнення до заяви про заміну кредитора.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.08.2023 ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.05.2023 у справі №911/3122/13 залишено без змін.

Отже, в рамках справи №911/3122/13 про банкрутство ТОВ ВЗФ «Унікум» ТОВ «Лекснавігатор» реалізовувало право звернення з заявою про заміну кредитора за зобов`язаннями ТОВ «КЛОТ» в розмірі 20 673 895,89 грн, за результатом розгляду якої ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.05.2023 у справі №911/3122/13 було відмовлено Товариству обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», рішення набрало законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що за аналогічними по суті вимогами, які виникли за кредитним договором №0001-60/2008 від 08.05.2008, укладеним між ТОВ «КЛОТ» та ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк», ТОВ «Лекснавігатор» вже зверталося в рамках справи №911/3122/13 про банкрутство ТОВ ВЗФ «Унікум».

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що заява Товариства обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», подана в рамках справи №911/3122/13 про банкрутство ТОВ «Унікум», та заява, подана у справі №5011-37/15547-2012, про той самий предмет (заміну стягувача - Відкритого акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор») та з тих самих підстав (кредитний договір №0001-60/2008 від 08.05.2008).

Отже, наявне, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет заяви та з тих самих підстав.

Повторне подання вищевказаної заяви стягувачем є по суті намаганням домогтися повторного розгляду справи, нової переоцінки обставин та доказів по справі з метою винесення нового рішення у справі вже на користь стягувача.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86 -му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Відповідно до п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) зазначено: "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів."

Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду мається міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші.

У справі Рябих проти Росії (рішення від 24.07.03., п.52) Європейський суд постановив: правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Зі змісту вищевказаних п.2 ч. 1 ст. 175, п.3 ч.1 ст.231 ГПК України можна зробити висновок, що однією з цілей цих норм законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Відповідно до ч.10 ст.11 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №42/339-10.

З таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" про заміну стягувача у справі № 5011-37/15547-2012, відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 175, п.3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що є така, що набрала законної сили, ухвала суду за результатами розгляду заяви між тими самими сторонами, про той самий предмет заяви і з тих самих підстав.

Керуючись ст. 52, п.2 ч. 1 ст. 175, п.3 ч. 1 ст. 231, ч. 2 ст. 232, 233, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" про заміну стягувача у справі № 5011-37/15547-2012.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 17.04.2024

Суддя І.О. Андреїшина