УХВАЛА

м. Київ

10.04.2024Справа № 910/2750/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши

заяву Акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт»

про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт», м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Енерго Збут», м. Київ

про стягнення 548 543,00 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

Встановив:

Акціонерне товариство «Ексімнафтопродукт» (далі - АТ «Ексімнафтопродукт»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Енерго Збут» (далі - ТзОВ «Південь Енерго Збут»/відповідач) про стягнення 548 543,00 грн - заборгованості, яка виникла внаслідок переплати за договором про постачання електричної енергії споживачу №1310/21-5-П-ЕЕ-к/131 від 13.10.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.03.2024 позовну заяву АТ «Ексімнафтопродукт» прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 15.04.2024.

08.04.2024 через систему «Електронний суд» від АТ «Ексімнафтопродукт» надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на відкритих рахунках у фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову та належать ТзОВ «Південь Енерго Збут», у межах ціни позову у сумі 548 543,13 грн.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на те, що заборгованість ТзОВ «Південь Енерго Збут» перед АТ «Ексімнафтопродукт» існує протягом тривалого часу та у значному розмірі, при цьому, відповідач на вимоги позивача свої зобов`язання з оплати заборгованості не виконує, обґрунтованих причин неможливості сплати боргу не наводить. Крім того, на думку заяника, повідомлення ТзОВ «Південь Енерго Збут» у листі №2602/2.1-1 від 26.02.2024 про погашення заборгованості з урахуванням фінансових можливостей може свідчити про відсутність коштів та про наявність ризику невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань у подальшому.

Дослідивши наведені АТ «Ексімнафтопродукт» обґрунтування щодо вжиття заходів до забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Разом із тим, до поданої АТ «Ексімнафтопродукт» заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявником не надано належних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, а також на підтвердження фактичних обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відтак, заявником не наведено достатніх, належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень ГПК України обґрунтувань наявності обставин та відповідно необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви АТ «Ексімнафтопродукт» про вжиття заходів забезпечення.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт» про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук