ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" квітня 2024 р. Справа № 870/4/24

Західний апеляційний господарський суд, в особі судді Якімець Г.Г.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача за первісним позовом не з`явився

від відповідача-1 за первісним позовом не з`явився

від відповідача-2 за первісним позовом (заявника) не з`явився

розглянувши заяву ОСОБА_1 від 26 лютого 2024 року

у справі №870/4/24

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року

у справі №14/2023 (третейський суддя Кудінов В.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка», м. Запоріжжя

до відповідача-1 за первісним позовом Фермерського господарства «Івот-Агро», м. Шостка, Сумська область

до відповідача-2 за первісним позовом ОСОБА_1 , м. Харків

про стягнення 417 882,80 грн

за зустрічним позовом Фермерського господарства «Івот-Агро», м. Шостка, Сумська область

до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка», м. Запоріжжя

про тлумачення змісту правочину

в с т а н о в и в:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації Правова Ліга від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023 (третейський суддя Кудінов В.В.) первісний позов задоволено повністю: присуджено до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка солідарно з Фермерського господарства Івот-Агро та ОСОБА_1 417 882,80 грн, з яких: 262 702,23 пеня, 139 369,36 грн. - штраф та 15 811,21 грн 3% річних. Крім цього присуджено до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка солідарно з Фермерського господарства Івот-Агро та ОСОБА_1 4 178,83 грн на відшкодування третейських витрат. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

05 березня 2024 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023 (третейський суддя Кудінов В.В.). Вказана заява надіслана на адресу суду 27 лютого 2024 року.

Заява мотивована неправильним застосуванням третейським судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що регулюють діяльність третейських судів. Зокрема, заявник стверджує, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, а саме: ОСОБА_1 , що дає їй право звернутися до суду про скасування рішення третейського суду. Також наголошує, що за договором поставки покупець здійснив попередню оплату, жодного товару взамін не отримав, разом з тим, за рішенням третейського суду повинен ще сплатити неустойку. На думку заявника, помилкове застосування позивачем та третейським судом пункту 7.2 договору №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року щодо сплати неустойки, призвело до порушення принципу справедливості. Заявник також посилається на право суду щодо зменшення неустойки. Поряд з тим, зазначає, що третейським судом під час вирішення спору не дотримано принципів, передбачених ст.3 ЗУ «Про третейські суди».

Справі Західного апеляційного господарського суду з розгляду вказаної вище заяви присвоєно номер 870/4/24.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2024 року справу розподілено судді Якімець Г.Г.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023 залишено без руху та надано заявнику строк (10 днів з дня отримання цієї ухвали) на усунення недоліків заяви і подання суду оригіналу третейської угоди або належним чином завіреної її копії.

18 березня 2024 року від заявника на електронну адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено копію договору №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року та копію договору поруки від 10 листопада 2021 року.

Відповідно до ч.6 ст.347 ГПК України у випадку подання заяви про скасування рішення третейського суду в електронній формі, документи, зазначені в пунктах 1, 2 частини четвертої цієї статті, можуть подаватися у копіях, проте заявник повинен надати такі документи до суду до початку судового розгляду вказаної заяви. У разі неподання вказаних документів заява повертається, про що судом постановляється відповідна ухвала.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні в межах розумного строку на 15 квітня 2024 року; зобов`язано заявника до 12 квітня 2024 року подати суду оригінал третейської угоди або належним чином завірену її копію; стягувачу надано строк (10 днів з дня отримання цієї ухвали) на подання суду заперечень на заяву.

Листом від 26 березня 2024 року судом витребувано третейську справу №14/2023.

28 березня 2024 року третейську справу передано судді Якімець Г.Г.

01 квітня 2024 року від заявника до суду надійшла заява, до якої останній долучив копії договору №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року та договору поруки від 10 листопада 2021 року, в яких міститься третейські застереження.

02 квітня 2024 року від ТОВ «Полетехніка» до суду надійшла заява, в якій останнє просить суд заяву боржника про скасування рішення третейського суду залишити без задоволення, а рішення третейського суду без змін. Поряд з цим, у вказаній заяві стягувач просить розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами та з урахуванням доводів, викладених у вказаній заяві. Зокрема, зазначає, що заявник є учасником третейської справи, а саме: відповідачем-2 за первісним позовом та третьою особою за зустрічним позовом. Наголошує, що особа, яка є стороною у третейській справі і не була повідомлена про розгляд справи, не є особою, яка не брала участі у третейському розгляді. Щодо інших тверджень заявника, вважає такі необґрунтованими та такими, що не є підставою для скасування рішення третейського суду, з огляду на приписи ч.2 ст.350 ГПК України.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Поряд з тим, у заяві від 01 квітня 2024 року ТОВ «Полетехніка» просило розглянути справу за відсутності його представника.

11 квітня 2024 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю представника заявника прибути у судове засідання 15 квітня 2024 року через зайнятість у іншому судовому засіданні у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська.

Розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд вирішив відмовити у задоволенні такого, оскільки, справа про оскарження рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про скасування рішення третейського суду. Про дату, час і місце розгляду справи повідомляються учасники справи. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.ч.1, 2 ст.349 ГПК України).

Слід зазначити, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду надійшла до суду 05 березня 2024 року, разом з тим, ухвалою суду від 25 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні в межах розумного строку на 15 квітня 2024 року, тобто поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.349 ГПК України.

Враховуючи наведене вище, оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, останні належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а причини неявки представника відповідача-2, наведені ним у клопотанні (а саме: зайнятість представника у іншому судовому засіданні) суд не може визнати поважними, беручи до уваги також клопотання позивача, відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Згідно з п.11 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (ч.2 ст.24 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом стороною, третьою особою протягом дев`яноста днів з дня ухвалення рішення третейським судом, а особою, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та (або) обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ухвалення рішення третейського суду (ч.2 ст.346 ГПК України).

Частинами 3, 4 ст.349 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Разом з тим, суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом (ч.5 ст.349 ГПК України).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023 (третейський суддя Кудінов В.В.), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви та залишення рішення третейського суду без змін, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення містить і стаття 51 Закону України «Про третейські суди».

Слід зазначити, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.1 ЗУ «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з абз.4 ч.1 ст.2 ЗУ «Про третейські суди» третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Юридичні та/або фізичні особи, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (ч.1 ст.5 ЗУ «Про третейські суди»).

Частинами 1, 4-7, 9 ст.12 ЗУ «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №876/32/20, встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Так, у договорі №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року, укладеному між ТОВ «Полетехніка» та ФГ «Івот-Агро», передбачено третейське застереження, а саме: у розділі 10 «Вирішення спорів» сторони погодили, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору підлягають вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Правова ліга» (сайт суду http://sud.te.ua) у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим третейським судом у складі з одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до третейського суду достатнім заходом захисту своїх прав.

Поряд з тим, у договорі поруки від 10 листопада 2021 року, укладеним між ТОВ «Полетехніка» (кредитором) та ОСОБА_1 (поручителем) на забезпечення виконання зобов`язань ФГ «Івот-Агро» (боржником) щодо сплати грошових коштів (вартості товару, пені, штрафів та інших платежів) за договором №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року, у п.5.5 сторони погодили, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору (правочину), або у звязку з ним, або витікають з нього, у тому числі, що стосується його виконання, порушення, припинення будь-яким шляхом або недійсності, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Правова ліга», у складі з одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до третейського суду достатнім заходом захисту своїх прав.

Докази того, що вказані третейські угоди (третейські застереження) визнані недійсними, в суду відсутні та заявником суду не надано.

Разом з тим, судом встановлено, що вказані третейські застереження відповідають вимогам щодо третейської угоди, відтак, є дійсними.

Слід зазначити, що подані заявником докази (долучені до заяви від 28 березня 2024 року), а саме: копії договору №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року та договору поруки від 10 листопада 2021 року не є належними доказами, оскільки у поданому заявником примірнику договору №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року відсутній підпис сторони-2 (Фермерського господарства «Івот-Агро») директора ОСОБА_2 , а у примірнику договору поруки від 10 листопада 2021 року відсутній підпис сторони кредитора (ТОВ «Полетехніка») представника ОСОБА_3 .

У зв`язку з наведеним, судом і витребовувались матеріали третейської справи №14/2023.

Відтак, судом встановлено, що у матеріалах третейської справи містяться належним чином засвідчені копії договорів №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року та поруки від 10 листопада 2021 року, які підписані уповноваженими представниками сторін таких договорів, відтак, є належними доказами, які підтверджують укладення між сторонами третейських угод (третейських застережень).

Згідно з ст.14 ЗУ «Про третейські суди» сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів.

Так, підписавши договори №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року та поруки від 10 листопада 2021 року (в яких міститься третейська угода (третейське застереження), сторони обрали третейський суд для розгляду спорів, а саме: Постійно діючий Третейський суд при Асоціації «Правова ліга» та місце розгляду спорів м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001.

Заявник у своїй заяві про скасування рішення третейського суду, зокрема, посилається на те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, а саме: ОСОБА_1 , що на думку заявника є підставою для скасування рішення третейського суду.

Слід зазначити, що у відповідності до п.5 ч.2 ст.350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно з ст.34 ЗУ «Про третейські суди» учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники. Питання щодо участі третіх осіб та їх процесуальні права у третейському розгляді вирішуються третейським судом відповідно до регламенту третейського суду або угоди сторін у третейському суді для вирішення конкретного спору. Третя особа бере участь у третейському розгляді добровільно.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 була учасником третейського розгляду у справі №14/2023, а саме: відповідачем-2 за первісним позовом, а також третьою особою за вимогами зустрічного позову.

Положення пункту 5 частини другої статті 350 ГПК України поширюються лише на тих осіб, які не входили до складу учасників третейського розгляду, тобто не були залучені до участі у справі, проте третейський суд вирішив питання про їх права та обов`язки (подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі №803/59/19.

У зв`язку з наведеним вище, суд відхиляє посилання заявника на п.5 ч.2 ст.350 ГПК України, як на підставу для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023.

Поряд з тим, судом встановлено, що відповідач-2 повідомлявся про розгляд третейської справи, що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах третейської справи.

Щодо інших доводів заявника, які стосуються суті третейського спору (щодо виконання сторонами умов договору, тлумачення змісту договору), слід зазначити, що при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду, господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених ч.3 ст.51 Закону України «Про третейські суди» та ч.2 ст.350 ГПК України, перелік яких є вичерпним.

Західним апеляційним господарським судом встановлено, що справа №14/2023 підвідомча Постійно діючому третейському суду при Асоціації «Правова ліга»; рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023 прийнято у спорі, що передбачений третейською угодою (п.10.1 договору №СДЮ-002/2021 від 10 листопада 2021 року, укладеного ТОВ «Полетехніка» та ФГ «Івот-Агро», а також п.5.5 договору поруки від 10 листопада 2021 року, укладеного ТОВ «Полетехніка» та ОСОБА_1 ); вказаним рішенням третейського суду не вирішувалися питання, які виходять за межі третейських угод (третейських застережень); третейська угода (третейські застереження) є чинними; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону та третейський суд не вирішував питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, відтак, підстави для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023, передбачені ч.2 ст.350 ГПК України та ч.3 ст.51 ЗУ «Про третейські суди» - відсутні. Заявником протилежного не доведено.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.01.2008 №1-рп/2008 гарантуючи судовий захист з боку держави, Основний Закон України водночас визнає право кожного будь-якими, не забороненими законом, засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст.55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (п.5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004 №3-рп/2004).

Згідно з ч.1 ст.351 ГПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до ч.6 ст.349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право:

1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін;

2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.350 ГПК України, для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 та залишення вказаного рішення третейського суду без змін.

Після розгляду судом заяви про скасування рішення третейського суду справа підлягає поверненню до третейського суду, якщо господарський суд витребував справу з третейського суду (ч.7 ст.349 ГПК України).

Оскільки третейську справу №14/2023 суд витребував у судді Західного апеляційного господарського суду Скрипчук О.С., в провадженні якої перебуває справа №870/34/23 за заявою ТОВ «Полетехніка» про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, відтак, третейська справа підлягає передачі вказаній судді.

Керуючись ст.ст.234, 346-351 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1.Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023.

2.Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 30 листопада 2023 року у справі №14/2023 залишити без змін.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня її проголошення.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (Верховним Судом).

Суддя Якімець Г.Г.