ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 квітня 2024 рокуСправа № 912/61/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" про забезпечення виконання рішення у справі №912/61/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі", вул. Десятинна, 13-Б, м. Київ, 01001

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані", вул. Ельворті, 7, офіс 211, м. Кропивницький, 25002

про стягнення 7 411 510,15 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 29.02.2024 у справі №912/61/24 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" заборгованість в сумі 7 411 510,15 грн, а також 111 172,65 грн судового збору.

05.04.2024 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" про забезпечення виконання рішення, згідно якої позивач просить:

- накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" в межах стягнутої за рішенням суду суми в розмірі 7 411 510,15 грн;

- накласти арешт на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" в межах стягнутої за рішенням суду суми в розмірі 7 411 510,15 грн.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного капіталу відповідача становить 1000,00 грн, що очевидно є недостатнім для виконання грошового зобов`язання перед позивачем.

На думку заявника, невиконання відповідачем претензії свідчить про те, що останній не має наміру добровільно виконувати взяті на себе зобов`язання та, отримавши позовну заяву, з метою подальшого ухилення від виконання зобов`язань може розпорядитись належним йому майном шляхом відчуження його будь-яким третім особам, а також вивести з рахунків належні йому грошові кошти.

Позивач вважає, що з метою забезпечення можливості виконання судового рішення, що може бути ухвалене за його позовом, слід накласти арешт та належне відповідачеві майно та грошові кошти на рахунках відповідача в межах суми позовних вимог.

Про наявність ризиків невиконання відповідачем судового рішення, на думку позивача, свідчить аналіз відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно з якими, починаючи з 11.01.2024 Господарським судом Кіровоградської області ухвалено 6 судових рішень та судових наказів про стягнення грошових коштів з відповідача (справи № 912/37/24, 912/2285/23, 912/2346/23, 912/2323/23, 912/2155/23).

Також на думку заявника, опублікована у відкритих джерелах фінансова звітність відповідача, згідно з якою за 2023 рік розмір активів відповідача є більшим за розмір його зобов`язань лише на 2 133,00 грн, свідчить про недостатність коштів для задоволення вимог позивача.

Статтею 239 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду.

Згідно ч. 6 ст. 327 ГПК України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходи, передбачені статтею 137 цього Кодексу.

Тобто, за наведеними нормами забезпечення виконання рішення суду здійснюється за допомогою вжиття заходів забезпечення позову, але на стадії ухвалення або після ухвалення рішення суду.

Згідно висновку, наведеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19, у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

При вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів, передбачених статтею 137 цього Кодексу, слід керуватися загальними підставами для забезпечення позову, які перелічені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Суд наголошує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 року N 4-рп/2011), сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011 р. N 5-рп/2011).

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

У даній справі суд стягнув заборгованість у розмірі 7 411 510,15 грн, яка виникла внаслідок невиконання ТОВ "Аваста Компані" зобов`язань по оплаті поставленого товару (нафтопродуктів) за договором поставки нафтопродуктів № ЮЕ-0024 від 01.12.2022.

Вказана сума заборгованості є значною та становить вартість поставленого позивачем товару, отримання якого відповідачем не заперечено. При цьому, з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією про погашення боргу за договором у сумі 7 411 510,15 грн, яка залишена відповідачем без відповіді та без задоволення. Тобто, не дивлячись на обставини отримання товару, відповідач не вжив жодних дій щодо вирішення питання про сплату заборгованості.

Суд враховує, що під час розгляду справи в суді відповідач відзиву на позов не подав та заперечень проти заборгованості не заявив, однак оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

При цьому, за змістом апеляційної скарги відповідач не повідомив про наявність будь-якої оплати заборгованості повністю чи частково та не заперечив фактичне отримання товару. Однак, до апеляційної скарги доказів сплати судового збору не додав.

Суд враховує, що право на апеляційне оскарження рішення суду законодавчо закріплено і не ставиться судом під сумнів у даному випадку. Також питання щодо прийняття до розгляду апеляційної скарги буде визначатися Центральним апеляційним господарським судом.

Поряд з цим суд враховує, що обов`язок зі сплати судового збору є загальновідомим та не міг бути невідомим для ТОВ "Аваста Компані". Неналежне оформлення та подання апеляційної скарги має наслідком залишення скарги без руху, що призведе до затягування апеляційного перегляду рішення суду та його виконання у разі залишення рішення без змін.

Така поведінка ТОВ "Аваста Компані" дає підстави для висновку про ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань та від виконання рішення суду і надає час для вільного розпорядження належним майном задля створення подальших перешкод у стягненні за рішенням суду.

Є підтвердженими повідомлені позивачем обставини щодо наявності відносно ТОВ "Аваств Компані" інших рішень Господарського суду Кіровоградської області, за якими вже стягнуто заборгованість з ТОВ "Аваста Компані" на користь інших юридичних осіб. Наявність рішень судів по іншим справам свідчить, що неналежне виконання ТОВ "Аваста Компані" своїх зобов`язань перед іншими контрагентами є непоодиноким, що загалом викликає сумніви у добросовісності поведінки, у тому числі в питанні виконання своїх зобов`язань та рішень суду.

Окрім того, як зазначає позивач, за даними ЄДРПОУ статутний капітал ТОВ "Аваста Компані" складає лише 1 000,00 грн, згідно фінансової звітності різниця між активами і зобов`язаннями незначна, що надає сумніви щодо можливості виконання рішення суду добровільно та без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Наведене вище в сукупності свідчить про обґрунтованість тверджень позивача щодо підстав для висновку, що ТОВ "Аваста Компані" в будь-який момент може вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду у даній справі, у тому числі, відчужити майно та розпорядитись грошовими коштами, що призведе до ускладнення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, суд зазначає що у рішенні ЄСПЛ від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" наголошено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Запропоновані позивачем заходи співвідносяться з предметом позову.

Так, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт рухомого і нерухомого майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Вказаного висновку дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23.

Щодо можливості забезпечення позову як шляхом накладення арешту на грошові кошти, так і шляхом накладення арешту на майно відповідача, то відповідний правовий висновок щодо такої можливості наявний у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22.

При цьому суд враховує, що арешт на кошти і майно відповідача позивач просить накласти лише в межах суми, що є предметом стягнення, а не всіх коштів і майна, які є у відповідача, а тому таке обмеження не призведе до зупинення господарської діяльності підприємства відповідача. У будь-якому разі, предметом позову є стягнення лише основного боргу в розмірі вартості майна, що було поставлено, а отже - набуто у власність відповідачем.

За таких обставин суд доходить висновку, що заходи забезпечення виконання рішення суду у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти ТОВ "Аваста Компані" у межах заявленої до стягнення в межах даної справи № 912/61/24 суми, є обґрунтованими, адекватними, відповідають предмету спору та спрямовані на запобігання виникненню можливих перешкод для виконання рішення суду про задоволення позову, у той час як невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Разом з тим, господарський суд, звертає увагу позивача, що накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідача, причому окремо на те, і на інше - у повній сумі спору (по 7 411 510,15 грн), матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що суперечить вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами (постанова Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234, 235, 239, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" про забезпечення виконання рішення у справі №912/61/24 задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.02.2024 у справі №912/61/24 шляхом: накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" (вул. Ельворті, 7, офіс 211, м. Кропивницький, 25002, ідентифікаційний код 44807654) та на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" (вул. Ельворті, 7, офіс 211, м. Кропивницький, 25002, ідентифікаційний код 44807654) в межах стягнутої за рішенням суду суми в розмірі 7 411 510,15 грн.

Дана ухвала відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Стягувачем за даною ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" (вул. Десятинна, 13-Б, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 41963985).

Боржником за даною ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" (вул. Ельворті, 7, офіс 211, м. Кропивницький, 25002, ідентифікаційний код 44807654).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Копії ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" до електронних кабінетів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суддя В.В.Тимошевська