ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 рокуСправа № 912/439/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу № 912/439/24

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до Приватного підприємства "Трансфудсервіс"

та до ОСОБА_1

про стягнення 210 031,98 грн.

Без виклику сторін.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", яка містить вимоги до Приватного підприємства "Трансфудсервіс" та до ОСОБА_1 про стягнення солідарно простроченої заборгованості за Кредитним Договором від 20.11.2013 № KGVKLOU04354 (зі змінами від 28.08.2015) в розмірі 210 031,98 грн, з яких: 140 021,32 грн - прострочена заборгованість за основним зобов`язанням та 70 010,66 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, з покладенням на відповідачів судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Позичальником та Поручителем умов Кредитного договору від 20.11.2013 № KGVKLOU04354 (зі змінами від 28.08.2015) та Договору поруки від 28.08.2015 KGVKLOU04354/DP1 відповідно в частині своєчасного погашення кредиту.

Ухвалою від 20.02.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/439/24; постановив справу № 912/439/24 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи № 912/439/24 здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Органом поштового зв`язку від відповідачів повернуто конверти з вкладенням (ухвали від 20.02.24) з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою", які направлялись на адресу відповідача 1, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та на адресу відповідача 2, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи судом.

Крім того, господарський суд повідомляв відповідачів про відкриття провадження у справі № 912/439/24 шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судової влади України.

В свою чергу, відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомили суд про наявність заперечень щодо заявлених позовних вимог.

Згідно положень ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

За ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

20.11.2013 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (надалі - Банк, Позивач) та Приватним підприємством "Трансфудсервіс" (надалі - Позичальник, Відповідач 1) укладено договір № KGVKLOU04354 (надалі - Договір від 20.11.2013), за умовами п. 1.1. якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни (а.с. 25-28).

Відповідно до п. А1. Договору від 20.11.2013 вид кредиту - відновлювальна кредитна лінія.

Ліміт цього Договору: 121 784,00 (сто двадцять одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, у тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 115 000,00 (сто п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок на придбання палива у партнерів групи "Авіас",

- у розмірі 0,00 (нуль) гривень 00 копійок на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.13 цього Договору,

- у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 00 копійок для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.1 цього Договору,

- у розмірі 6 750,00 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.16, 2.3.13, 5.8. цього Договору (п. А2 Договору від 20.11.2013).

Згідно п. 2.1.5. Договору від 20.11.2013 Позичальник клопоче перед Банком про надання йому кредиту на сплату чергових страхових платежів у відповідності до договорів страхування, укладених у відповідності до п. 2.2.13 цього договору та доручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно договорів страхування.

При настанні будь-якої з наступних подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, Банк, на свій розсуд має право змінити умови цього договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором (п. 2.3.2 Договору від 20.11.2013).

В п. А3. Договору від 20.11.2013 сторони погодили, що кінцевий термін повернення кредиту 19.11.2014 (дев`ятнадцяте листопада дві тисячі чотирнадцятого року).

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку, або з дати першого траншу після нульового сальдо по цьому Договору, за умови відсутності простроченої заборгованості по цьому Договору, до дати погашення кредиту згідно з п. 1.2, 2.2.3, 2.2.17, 2.2.18, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього Договору (п. 4.1 Договору від 20.11.2013).

За умовами п. 4.2. Договору від 20.11.2013 в разі порушення строків повернення кредиту Позичальник сплачує банку проценти у розмірі, встановленому у п. А8 цього договору.

В п. 5.1 Договору від 20.11.2013 сторони погодили, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 цього Договору винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього Договору, Позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації Банком права, передбаченого п. А.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього Договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили що розмір пені, зазначеної у цьому пункті, може бути на розсуд Банку зменшений.

Відповідно до п. 5.4 Договору від 20.11.2013 нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років зі дня, коли відповідне зобов`язання було бути виконане Позичальником.

Згідно з п. 5.7. Договору від 20.11.2013 терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюється Сторонами тривалістю 15 років.

Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

Договір від 20.11.2013 підписано представниками сторін шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

28.08.2015 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та Приватним підприємством "Трансфудсервіс" було укладено Договір про внесення змін до договору від 20.11.2013 № KGVKLOU04354 (надалі - Договір від 28.08.2015).

Пунктом 2 Договору від 28.08.2015 сторони погодили, що суму заборгованості в частині сплати за користування кредитом, що зазначена в п. 1 цього Договору про внесення змін, з моменту надання кредиту до дати підписання цього Договору про внесення змін зменшити на 118 607,54 грн, а саме: прострочені відсотки у розмірі 41 955,83 грн, пеня у розмірі 76 651,71 грн, прострочена комісія у розмірі 0,00 грн, комісія у розмірі 0,00 грн.

Вид кредиту - невідновлювана лінія (п. А1 Договору від 28.08.2015).

Відповідно до п. А2 Договору від 28.08.2015 ліміт Договору - 169 527,22 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 22 копійки, у тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 160 469,73 (сто шістдесят тисяч чотириста шістдесят дев`ять) гривень 73 копійки на реструктуризацію заборгованості за Договором № KGVKLOU04354 від 20.11.2013;

- у розмірі 0,00 (нуль) гривень 00 копійок на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.13 цього Договору,

- у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 00 копійок для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.1 цього Договору,

- у розмірі 9 023,49 (дев`ять тисяч двадцять три) гривні 49 копійок на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 8.5. цього Договору.

Відповідно до п. А.3 Договору від 28.08.2015 термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 цього Договору).

Пунктом А6 Договору від 28.08.2013 сторони узгодили, що за користування кредитом Відповідач 1 сплачує відсотки у розмірі 32 % річних.

Термін повернення кредитних коштів - 18.08.2017 (Додаток 1 до Договору від 28.08.2013, Додаток № 1 до Договору від 28.08.2015).

Договір про внесення змін від 28.08.2015 вступає в дію з моменту його підписання Сторонами та діє протягом строку дії Договору № KGVKLOU04354 від 20.11.2013 (п. 4 Договору від 28.08.2015).

Цей Договір про внесення змін від 28.08.2015 є невід`ємною частиною Договору № KGVKLOU04354 від 20.11.2013 року, складений у 3-х примірниках, які мають однакову юридичну силу (п. 5 Договору від 28.08.2015).

Додатком № 1 до Договору від 28.08.2015 визначено графік зменшення поточного ліміту. Договір від 28.08.2015 та Додаток № 1 до Договору від 28.08.2015 підписано та скріплено печатками сторін.

В забезпечення зобов`язань за Кредитним Договором від 20.11.2013 № KGVKLOU04354, 28.08.2015 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель, Відповідач 2) укладено Договір поруки № KGVKLOU04353/DP1 (далі - Договір поруки, а.с. 12-13), предметом якого є надання поруки Відповідачем 2 перед Кредитором за виконання Приватним підприємством "Трансфудсервіс" (Боржник) зобов`язань за Кредитним договором № KGVKLOU04354 від 20.11.2013, далі - "Кредитний договір", згідно якого Кредитор надав Боржнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 169 527,22 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 22 копійки гривень.

Відповідно до п. 1.2., 1.5. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.5. Договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

За умовами п. 3.1. - 3.2. Договору поруки у випадку невиконання Поручителем зобов`язань Боржника за Кредитним договором згідно вимоги Кредитора, зазначеної в п.п.2.1.2 п.2.1 цього Договору, Поручитель сплачує на користь Кредитора пеню в розмірі 1 (один) % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній письмовій вимозі , але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє Поручителя від виконання зобов`язань за цим Договором. У випадку невиконання Кредитором зобов`язань згідно п.2.3.1. цього Договору, Кредитор сплачує на користь Поручителя штраф в розмірі 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В пункті 4.1. Договору поруки сторони домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього Договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Кредитним договором, цей Договір припиняє свою дію.

Договір поруки підписано Поручителем та представником Кредитора.

Як свідчать матеріали справи, Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним Договором від 20.11.2013, а Відповідачі, в свою чергу, не виконали належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення Кредиту за графіком, погодженим у Додатку 1 до Договору від 28.08.2015.

Згідно наданого Позивачем розрахунку, що міститься в матеріалах справи (а.с. 24), станом на 30.01.2024 у Відповідача 1 рахується заборгованість за наданим кредитом в сумі 140 021,32 грн та пеня в сумі 544 154,09 грн (а.с. 24). В свою чергу, Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" вважає за необхідне захистити свої порушені права та інтереси шляхом стягнення з Відповідачів частини боргу з пені в сумі 70 010,66 грн.

Враховуючи встановлені обставини, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 Господарського кодексу України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою укладений сторонами Кредитний договір від 20.11.2013 № KGVKLOU04354 (зі змінами від 28.08.2015) є кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо змісту поняття користування кредитом Велика Палата Верховного Суду в п. 76-78, 80 постанови від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила, що позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Отже, позичальник отримує чужі грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Поняття користування кредитом, яким послуговуються скаржники, є окремим випадком користування чужими коштами. Термін користування чужими коштами Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Термін користування чужими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Отже, користування кредитом - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється (постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12).

Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання (постанова Великої палати Верховного Суду від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16).

Господарський суд зазначає, що факт виконання Позивачем умов Кредитного договору - надання Відповідачу 1 кредитних коштів підтверджується випискою по особовим рахункам (а.с. 14-23).

Проте, Позичальником Приватним підприємством "Трансфудсервіс" в порушення умов Кредитного договору від 20.11.2013 № KGVKLOU04354 (зі змінами від 28.08.2015) не виконано зобов`язання щодо повного погашення кредиту у порядку та строк, передбачений Кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 140 021,32 грн (основний борг), яка підтверджена матеріалами справи та не спростована Відповідачами.

Як вже встановлено судом, зобов`язання Приватного підприємства "Трансфудсервіс" за Кредитним договором забезпечено порукою за Договором поруки від 28.08.2015 № KGVKLOU04353/DP1, за яким Поручителем є ОСОБА_1 .

Статтею 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно з ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У відповідності до ст. 554, 555 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин та з урахуванням умов Договору поруки Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" набуло право вимоги до ОСОБА_1 , як солідарного відповідача, щодо погашення заборгованості за Кредитним договором.

Враховуючи викладене та відсутність доказів повернення Відповідачами кредитних коштів, позовні вимоги про стягнення 140 021,32 грн заборгованості суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Стосовно вимоги Позивача про стягнення з Відповідачів пені у розмірі 70 010,66 грн, господарських суд зазначає про наступне.

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1-4 ст. 13).

За змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як зазначалась судом раніше, у п. 5.1 Договору від 20.11.2013 сторони погодили, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 цього Договору винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього Договору, Позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації Банком права, передбаченого п. А.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього Договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили що розмір пені, зазначеної у цьому пункті, може бути на розсуд Банку зменшений.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.4 Договору від 20.11.2013 нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років зі дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане Позичальником.

Згідно з п. 5.7. Договору від 20.11.2013 терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюється Сторонами тривалістю 15 років.

Як підтверджується матеріалами справи, у п. 5.8. Договору сторони погодили, що у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із зобов`язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до суду, Позичальник сплачує Позивачу штраф, що розраховується за формулою: 1000,00 грн + 5% суми встановленого у п. А.2 Договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів та платежів за реєстрацію предметів застави.

Господарський суд перевірив наданий Позивачем розрахунок заборгованості по пені у розмірі 544 154,09 грн, вважає його обґрунтованим та арифметично вірним. Суд бере до уваги, що Позивач самостійно визначив розмір позовних вимог та просить стягнути з Відповідачів пеню в сумі 70 010,66 грн.

У договорі поруки, який укладено між банком та Відповідачем 2, чітко визначено розмір кредиту та відсотків за користування кредитом, а також зазначено порядок визначення пені у випадку порушення строків повернення кредиту.

За наведених обставин суд доходить висновку, що сторонами в належній формі були узгоджені всі умови договору кредитування, зокрема і умови щодо сплати пені, тому вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення з Відповідачів солідарно в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Приватного підприємства "Трансфудсервіс" та до ОСОБА_1 про стягнення солідарно простроченої заборгованості за Кредитним договором від 20.11.2013 KGVKLOU04354 (зі змінами від 28.08.2015) в розмірі 210 031,98 грн, з яких: 140 021,32 грн - прострочена заборгованість за основним зобов`язанням та 70 010,66 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 2 520,38 грн підлягає стягненню з Приватного підприємства "Трансфудсервіс" в сумі 1 260,19 грн та з ОСОБА_1 в сумі 1 260,19 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Трансфудсервіс" (25014, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Аерофлотська, буд. 17-А; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ) заборгованість за кредитним договором № KGVKLOU04354 від 20.11.2013 року зі змінами від 28.08.2015 року в розмірі 210 031,98 грн, яка складається з 140 021,32 грн - заборгованість за кредитом; 70 010,66 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Стягнути з Приватного підприємства "Трансфудсервіс" (25014, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Аерофлотська, буд. 17-А; ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ) 1 260,19 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ) 1 260,19 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (до електронного кабінету в системі "Електронний суд"); Приватному підприємству "Трансфудсервіс" (25014, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Аерофлотська, буд. 17-А) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 15.04.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко