РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024Справа № 910/1226/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бар авто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні переробні технології»

про стягнення 122 121,16 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бар авто" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні переробні технології» про стягнення 122 121,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №01 від 01.12.2022 у частині оплати наданих послуг, з огляду на що позивач просить суд стягнути 122 121,16 грн основного боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 позовну заяву залишено без руху.

09.02.2024, 12.02.2024 та 13.02.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заяви про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бар авто" (перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екологічні переробні технології» (замовник, відповідач) було укладено Договір №01 від 01.12.2022 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Перевізник зобов`язується за плату і за рахунок Замовника організувати виконання перевезення вантажу транспортом і маршрутом вибраним Замовником.

Згідно з п. 1.2. Договору найменування, вид, кількість (об`єм, маса), характер, властивості і умови перевезення вантажу, строки перевезення (початок завантаження і початок розвантаження), вантаж відправника (вантажоотримувача), спосіб і місце завантаження (розвантаження), особливі умови перевезення та інші дані необхідні для належного виконання свого зобов`язання Перевізника зазначаються Замовником у письмовій заявці-дорученні, яка є невід`ємною частиною договору, оформляється на кожне перевезення та підтверджує повноваження Перевізника представляти Замовника у відносинах з іншими перевізниками та іншими організаціями.

Вартість послуг Перевізника по кожному перевезенню, включаючи витрати по організації перевезення вантажу, визначаються за погодженням сторін і зазначається в заявці-дорученні на організацію перевезення (п. 1.3. Договору).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором перевезення.

Як передбачено ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з приписами ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту при значення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідно до заявки №3 від 27.02.2023 сторони погодили, зокрема, наступні умови: маршрут перевезення: Леон (Іспанія) - Київ (Україна); дата та час завантаження 25/02/2023; найменування вантажу: генератори; вага об`єм: до 21,5 т, 82 м3; вартість перевезення: 5500 євро + замитнення (по квитанції) по курсу НБУ на день завантаження.

Факт перевезення підтверджується наявною в матеріалах справи копією міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №698942, яка містять відтиски печаток співробітників митниці на території України, а також відтиски печаток перевізника та вантажоодержувача та копією квитанцію по митному платежу від 03.03.2023 на суму 35 євро.

Відповідно до рахунку на оплату та акту наданих послуг №277 від 06.03.2023 вартість послуг складає 213 712,00 грн.

Позивач зазначає, що оригінали CMR №698942, квитанції по митному платежу від 03.03.2023, рахунку на оплату та акту наданих послуг №277 від 06.03.2023 були направлені 10.03.2023 замовнику, що підтверджується накладною ТОВ «Нова пошта» №672.

Надалі від замовника надійшов лист про розтермінування оплати за транспортні послуги з графіком погашення заборгованості.

Замовником було сплачено перевізнику 91 590,84 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1366 від 11.07.2023, №1417 від 10.08.2023 та №1602 від 25.11.2023 з призначенням платежу: «оплата за міжнародні автомобільні вантажні перевезення згідно рахунку №277 від 06.03.2023».

13.11.2023 перевізник звернувся до замовника з претензією про сплату заборгованості по перевезенню вантажів в сумі 152 651,44 грн, разом з якою (претензією) надав примірники CMR №698942, квитанції по митному платежу від 03.03.2023, рахунку на оплату та акту наданих послуг №277 від 06.03.2023 (докази направлення містяться в матеріалах справи).

Однак, як зазначає позивач, вимоги викладені у претензії виконані відповідачем не були, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №01 від 01.12.2022 у частині оплати наданих послуг, з огляду на що позивач просить суд стягнути 122 121,16 грн основного боргу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було укладено Договір №01 від 01.12.2022, відповідно до п. 1.1. якого Перевізник зобов`язався за плату і за рахунок Замовника організувати виконання перевезення вантажу транспортом і маршрутом вибраним Замовником.

Судом було встановлено, що на виконання умов заявки № 3 від 27.02.2023 до Договору №01 від 01.12.2022 позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 213 712,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями CMR накладної, квитанції по митному платежу, рахунку на оплату та акту надання послуг.

Жодних доказів наявності претензій та зауважень зі сторони відповідача щодо наданих позивачем послуг матеріали справи № 910/1226/24 не містять.

Згідно з п. 1.3. Договору вартість послуг Перевізника по кожному перевезенню, включаючи витрати по організації перевезення вантажу, визначаються за погодженням сторін і зазначається в заявці-дорученні на організацію перевезення.

У п. 5.2. Договору визначено, що розрахунки між Перевізником і Замовником здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Перевізника не пізніше ніж через 5 діб з моменту отримання Замовником оригіналу рахунка, акта виконаних робіт, копію ЦМР. Вартість послуг вказується в рахунках в гривнях еквівалентно курсу долара (євро), встановленим НБУ на день розвантаження (якщо в заявці не вказано іншу дату).

Відповідно до заявки №3 від 27.02.2023 умови оплати визначені наступним чином: безготівковий перерахунок після розмитнення до вивантаження.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, суд, враховуючи умови Договору та заявки, дійшов висновку, що строк оплати наданих позивачем послуг вартістю 213 712,00 грн є таким, що настав.

Судом було встановлено, що відповідач сплатив позивачу 91 590,84 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1366 від 11.07.2023, №1417 від 10.08.2023 та №1602 від 25.11.2023. Однак, доказів сплати повної суми заборгованості матеріали справи № 910/1226/24 не містять.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 122 121,16 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 122 121,16 грн, а відтак, задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічні переробні технології" (04201, місто Київ, вул. Полярна, будинок 20, офіс 318; ідентифікаційний код: 37797799) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бар авто" (90132, Закарпатська обл., Хустський р-н, село Білки, вул. Ороса П., будинок 20; ідентифікаційний код: 40452533) 122 121 (сто двадцять дві тисячі сто двадцять одну) грн 16 коп. основного боргу та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева