ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Справа № 918/740/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Бучинська Г.Б.

суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Захарова М.О.

за участю представників сторін:

прокурора - Христик Н.П.

позивача Варковицької сільської ради - не з`явилися

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" - адв. Патраков О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р.

постановлене у м. Рівне, повний текст складено 05.10.2023 р.

у справі № 918/740/23 (суддя Торчинюк В.Г.)

за позовом Керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Варковицької сільської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення в сумі 50344,76 грн.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р. у справі № 918/740/23 задоволено позов керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Варковицької сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод від 30.08.2021 р № 1, від 23.10.2021 р. № 2, від 25.10.2021 р. № 3, від 26.10.2021 № 4, від 27.10.2021 № 5, від 28.10.2021 № 6 та від 29.10.2021 р. № 7 та стягнути 50 344 грн 76 коп. зайво сплачених коштів за вказаними додатковими угодами.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Зазначає, що суд першої інстанції, не врахував вимоги Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», яким визначено належний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель, - Держаудитслужбу.

Доводить, що оскільки відповідним компетентним органом, зокрема Держаудитслужбою в Рівненській області не встановлені порушення по договору на постачання електричної енергії №4162-ВЦ від 26.02.2021 р. у сфері державних закупівель, тому заявлені прокурором порушення ґрунтуються виключно на припущеннях, що у відповідності до вимог законодавства не допускається.

Зауважує, що твердження прокурора про використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства не підтверджується матеріалами справи та не вказує на порушення інтересів держави, а також до матеріалів справи прокурором не надано належних та допустимих доказів, що уповноважений орган - Варковицька сільська рада не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Доводить таким чином, що судом першої інстанції було ухвалено оспорюване рішення за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, за невідповідності висновків суду обставинам справи, тому рішення є необгрунтованим та підлягає скасуванню.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що додаткові угоди № 1-7 до договору укладені з порушенням ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому з огляду на ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними, вказує на неправильне застосування норм матеріального права при ухвалені оспорюваного рішення.

Просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р. у справі № 918/740/23 та прийняти нове рішення, яким в позовних вимогах керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах Варковицької сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» відмовити в повному обсязі.

Дубенська окружна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти доводів апеляційної скарги.

Посилається на судову практику та зазначає, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У цій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину довів, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду.

Доводить, що Варковицька сільська рада виконує функцію розпорядника бюджетних коштів шляхом проведення закупівлі електричної енергії за кошти місцевого бюджету, з метою забезпечення належного функціонування територіальної громади та реалізації покладених на неї завдань. Відтак, у даному випадку використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства завдає шкоду інтересам держави.

Зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди, тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення). Відтак, сторонами укладено спірні додаткові угоди за відсутності належним чином підтвердженого коливання ціни на електроенергію на ринку.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р. у справі № 918/740/23.

Ухвалою від 05.12.2023 р. Північно-західний апеляційний господарський суд зупинив провадження у справі № 918/740/23 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2321/22 та оприлюднення такої постанови.

Постановою від 25.01.2024 р. Велика Палата Верховного Суду задоволила касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури. Рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 р. у справі № 922/2321/22 скасовано. Ухвалено нове рішення про задоволення позову про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів у розмірі 473758,34 грн. Визнано недійсними додаткові угоди до договору № 44 про постачання електричної енергії споживачу від 11 лютого 2021 року.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Ухвалою від 13.02.2024 р. Північно-західний апеляційний господарський суд поновив провадження у справі № 918/740/23 та призначив справу до розгляду у судовому засіданні на 12.03.2024 р.

Позивач Варковицька сільська рада відзиву на апеляційну скаргу не подав і не забезпечив явку представника у судове засідання, тоді як повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа /а.с. 241 зв. у т. 1/.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстави неналежності позивача. Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора та представника скаржника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

За результатами проведеної закупівлі UA-2021-01-25-003612-b 26 лютого 2021 року Варковицька сільська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" уклали договір № 4162-ВЦ про постачання електричної енергії споживачу /а.с. 20-25 у т.1/.

Відповідно до умов договору постачальник/відповідач продає електричну енергію споживачу/позивачу (за кодом ДК 021:2015 - 09310000-5 Електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (закупленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до пункту 2.2 договору загальна кількість електричної енергії за цим договором становить 137600 кВТ*год.

Строк (термін) поставки (передачі) товару до 31 грудня 2021 року включно (п. 3.1. договору).

Пунктом 5.1. договору визначено, що загальна ціна договору становить 440320,00 грн з ПДВ. Відповідно до додатку № 2 до договору, ціна за 1 кВТ*год становить 3,20 грн з ПДВ (2,667 грн. без ПДВ) /а.с. 26 у т.1/.

Згідно з пунктом 13.1. договору цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, але не раніше 01 лютого 2021 року, та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до пункту 13.9 договору умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (y тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні «ОЕС України». Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу на перед» (далі - РДН) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні «ОЕС України» та оприлюднені офіційному веб-сайті ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України «Про ринок електричної енергії». У якості документального підтвердження даних, сторонами визнаються, зокрема, завірені роздруківки з веб-сайту Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП «Оператор ринку» або інший документ органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення.

В подальшому Варковицька сільська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" неодноразово збільшували ціну за одиницю товару шляхом укладання додаткових угод до договору, якими, зокрема:

- додатковою угодою № 1 від 30.08.2021 р. визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 3,14494 грн./кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01.08.2021 р. (збільшено ціну на 17,92 %); за змістом додаткової угоди сторони послались на коливання ціни на електричну енергію на ринку /а.с. 35 у т.1/;

- додатковою угодою № 2 від 23.10.2021 р. визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 3,33722 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01.08.2021 р. (збільшено ціну на 25,13 %) /а.с. 36 у т.1/;

- додатковою угодою № 3 від 25.10.2021 р. визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 3,52755 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01.09.2021 р. (збільшено ціну на 32,26%) /а.с. 37 у т.1/;

- додатковою угодою № 4 від 26.10.2021 р. визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 3,68562 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 14.09.2021 р. (збільшено ціну на 3 8,19%) /а.с. 38 у т.1/;

- додатковою угодою № 5 від 27.10.2021 р. визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 3,90623 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 15.09.2021 р. (збільшено ціну на 46,47%) /а.с. 39 у т.1/;

- додатковою угодою № 6 від 28.10.2021 р. визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 4,17619 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01.10.2021 р. (збільшено ціну на 56,59 %) /а.с. 40 у т.1/;

- додатковою угодою № 7 від 29.10.2021 р. визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 4,47311 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 14.10.2021 р. (збільшено ціну на 67,72 %) /а.с. 41 у т.1/.

За змістом кожної додаткової угоди сторони послались на коливання ціни на електричну енергію на ринку.

Внаслідок укладення додаткових угод відбулось збільшення ціни за одиницю товару на 67,72 %.

Договір та додаткові угоди до нього підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Матеріалами справи підтверджено, що TOB "РОЕК" на виконання договору поставлено для Варковицької сільської ради 121866,6 кВт*год електричної енергії на загальну суму 440317,88 грн з ПДВ., а саме:

- згідно акту приймання-передачі № А- за лютий 2021 року - 34477 кВт*год на суму 116304,84 грн. з ПДВ, /а.с. 55 у т.1/ сплачені відповідно до платіжних доручень № 51, № 44, № 60, № 18, № 17, № 3 від 05.03.2021 р. /а.с. 64-66 у т.1/;

- згідно акту приймання-передачі № А- за березень 2021 року - 23572 кВт*год на суму 79517,81 грн. з ПДВ, /а.с. 56 у т.1/ сплачені відповідно до платіжних доручень № 92, № 88, № 124, № 5 від 19.04.2021 р. /а.с. 67-68 у т.1/;

- згідно акту приймання-передачі № А- за квітень 2021 року - 20493 кВт*год на суму 69131,16 грн. з ПДВ, /а.с. 57 у т.1/ сплачені відповідно до платіжних доручень № 127, № 154, № 109, № 49, № 9 від 28.05.2021 р. /а.с. 69-71 у т.1/;

- згідно акту приймання-передачі № А- за травень 2021 року - 10426 кВт*год на суму 35171,15 грн. з ПДВ, /а.с. 58 у т.1/ сплачені відповідно до платіжних доручень № 143, № 139, № 188, № 56, № 10 від 23.06.2021 р. /а.с. 71-73 у т.1/;

- згідно акту приймання-передачі № А- за червень 2021 року - 8431 кВт*год на суму 28441,14 грн. з ПДВ, /а.с. 59 у т.1/ сплачені відповідно до платіжних доручень № 161, № 159, № 68, № 13, № 211 від 20.07.2021 р. /а.с. 74-76 у т.1/;

- згідно акту приймання-передачі № А- за липень 2021 року - 3189 кВт*год на суму 10757,78 грн. з ПДВ, /а.с. 60 у т.1/ сплачені відповідно до платіжних доручень № 74, № 174, № 20 від 12.08.2021 р. /а.с. 76-77 у т.1/;

- згідно акту приймання-передачі № А- за серпень 2021 року - З189 кВт*год на суму 12770,84 грн. з ПДВ, /а.с. 61 у т.1/ сплачені відповідно до платіжних доручень № 242, № 194, № 89, № 23 від 13.09.2021 р. /а.с. 78-79 у т.1/;

- згідно акту приймання-передачі № 480031003/9/1 за вересень 2021 року - 8382 кВт*год на суму 37566,16 грн. з ПДВ, /а.с. 62 у т.1/ сплачені відповідно до платіжних доручень № 230, № 246, № 313, № 113, № 28 від 28.10.2021 р. /а.с. 80-82 у т.1/;

- згідно акту приймання-передачі № 480031003/10/1 за жовтень 2021 року - 9707,6 кВт*год на суму 50657,00 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень № 106, № 114, № 251, № 330, № 29 від 10.11.2021 р. /а.с. 82-84 у т.1/.

Звертаючись із позовом до господарського суду, прокурор доводить, що додаткові угоди № 1-7 до договору укладені всупереч нормам Закону України "Про публічні закупівлі", тому підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а надмірно сплачені кошти - стягненню з відповідача на користь сільської ради. Прокурор пояснює, що метою позову є захист інтересів держави, порушених унаслідок розпорядження бюджетними коштами з недотриманням принципів максимальної економії, ефективності та результативності їх витрачання.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивача.

Так, листом Дубенської окружної прокуратури від 18.05.2023 р. № 51-1594вих-23, /а.с. 85-86 у т.1/ до Варковицької сільської ради прокурор просив надати інформацію щодо вжиття сільською радою заходів цивільно-правового характеру щодо оскарження вищезазначених додаткових угод до договору та стягнення з ТОВ «РОЕК» 50344,76 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів.

Варковицька сільська рада відповіді на такий лист прокурора не надала, і листом від 18.07.2023 р. № 51-2357вих-23 /а.с. 87 у т.1/ прокурор повідомив орган місцевого самоврядування про прийняття рішення про звернення до суду з позовом в інтересах Варковицької сільської ради до ТОВ «РОЕК» про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 50344,76 грн.

Позивач є органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах. Так, статтею 143 Конституції України визначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання відповідно до закону тощо. Відтак, завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Крім того, відповідно до норм п.п. 15, 22, ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 62, ч. 4 ст. 71 Закону України "Про місцеве самоврядування" Варковицька сільська рада має повноваження здійснювати контроль щодо законності проведених закупівель за бюджетні кошти, прийнятих за результатами таких закупівель рішень та контроль за ефективністю використання бюджетних коштів при укладенні господарських договорів. Крім того, оплата за спірним договором здійснювалася за рахунок коштів місцевого бюджету саме Варковицькою сільською радою.

Відтак, маючи відповідні правомочності для звернення до суду з цим позовом, уповноважений орган надані йому повноваження самостійно не використав докази про вжиті заходи відсутні, а також не відреагував на повідомлення прокурора про стверджуване порушення.

Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі № 915/20/18 визначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також й у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не має загальнодержавного характеру, але спрямоване на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 914/225/18.

Водночас, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19 викладено висновок, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховною Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 912/9/20, від 19 серпня 2020 року у справі № 923/449/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема, і тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем.

Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Отже, прокурор відповідно до норм ч.4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» обґрунтував необхідність представництва інтересів держави внаслідок стверджуваного порушенням законності у сфері публічних закупівель та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, оскільки саме рада, а не Держаудитслужба, є стороною правочину/договору про закупівлю у спорі про визнання такого договору недійсним та стягнення коштів, сплачених відповідачеві іншій стороні за цим договором.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор надав йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після повідомлення прокурора про стверджуване порушення, кваліфікується як бездіяльність відповідного органу та є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи відповідача/скаржника про те, що прокурор безпідставно заявив позов в інтересах держави в особі неналежного позивача, а також про те, що в сенсі представництва прокурором не доведено належними і допустимими доказами та обставина, що Варковицька сільська рада не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Таким чином, колегія суддів встановила, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і суд першої інстанції установив відповідність поданої прокурором позовної заяви вимогам статей 162, 164 ГПК України.

Задоволивши позов прокурора, суд першої інстанції виснував, що укладення договору про закупівлю електричної енергії з ціною за 1 кВт*год електричної енергії 2,667 грн. без ПДВ та подальше підвищення ціни шляхом укладення оспорюваних додаткових угод призвело до загального збільшення ціни на 67,72 %. Такі діі є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача, тому оскаржувані додаткові угоди № 1-7 до договору укладені з порушенням вимог ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому підлягають визнанню недійсними згідно зі ст. ст. 203, 215 ЦК України. Також суд першої інстанції встановив, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію мала місце переплата бюджетних коштів на суму 50344,76 грн., тому такі кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, враховуючи встановлені у справі обставини.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 статті 189 Господарського кодексу України, ч.1-3 статті 632 Цивільного кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору і встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 р. у справі № 922/2321/22, до ухвалення якої і зупинялося провадження у даній справі.

Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Колегією суддів встановлено, що Варковицька сільська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», пославшись на коливання ціни на електричну енергію, уклали додаткову угоду № 1 від 30.08.2021 р. до договору, якою збільшено ціну за одиницю товару на 17,92 % (до 3,14494 грн./кВт*год без ПДВ) та домовились поширити таку умову на період з 01.08.2021 р. /а.с. 35 у т.1/.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при укладанні такої додаткової угоди сторонами порушено встановлене ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» обмеження у збільшенні ціни до 10 %, відтак додаткова угода № 1 від 30.08.2021 р. не відповідає вимогам України «Про публічні закупівлі» та п.13.8. договору та підлягає визнанню недійсною.

Як наслідок, наступні додаткові угоди мають бути визнані недійсними, оскільки за умовами таких додатковиї угод відбулось перевищення допустимого збільшення ціни за одиницю товару (10%) всупереч ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та наведеним вище нормам ЦК України.

Так, укладення додаткової угоди № 2 призвело до збільшення ціни кВт/год. на 25,13 % відносно ціни, що визначеної за умовами договору; додаткової угоди № 3 - на 32,26 %; додаткової угоди № 4 - на 38,19 %; додаткової угоди № 5 - на 46,47 %; додаткової угоди № 6 - на 56,59 %; додаткової угоди № 7 - на 67,72 % /а.с. 36 41 у т.1/.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Оскільки зазначені додаткові угоди № 1-7 не відповідають чинному законодавству, тому визнаються судом недійсними і не породжують правових наслідків, тому розрахунок за поставлену в період серпня-жовтня 2021 року електроенергію (164 903 кВт*год) повинен здійснюватися за ціною, визначеною у договорі, а саме - 3,20 грн. з ПДВ.

Відповідно, за поставлену/одержану на умовах договору електричну енергію в обумовленій кількості та за ціною, визначеною договором Варковицька сільська рада повинна була сплатити 389 973,12 грн. (3,20 х 121 866,6). Таким чином, грошові кошти в сумі 50344,76 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає нормам статей 216, 1212 ЦК України.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи були почуті, враховані судами першої та апеляційної інстанції, натомість оскаржуване рішення є вмотивованим, і судом першої інстанції зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає нормам ст..236 ГПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України", "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р. у справі № 918/740/23 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р. у справі № 918/740/23 залишити без змін.

Справу № 918/740/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складений 12.04.2024 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.