ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.04.2024м. ДніпроСправа № 904/1290/20

За заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову (скарги) на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни у справі

за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ

до відповідача-1: ОСОБА_1 , м. Дніпро

відповідача-2: ОСОБА_2 , м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Дочірнього підприємства "Нексус-Виробничо-комерційна компанія", м. Івано-Франківськ

про солідарне стягнення заборгованості в сумі 17 218, 67 доларів США

заінтересована особа-1: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, м. Дніпро

заінтересована особа-2: Державне підприємство "Сетам", м. Київ

заінтересована особа-3: ОСОБА_3 , м. Дніпро

Без участі представників сторін.

Суддя Рудь І.А.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 04.03.2020 № б/н, в якому просило:

- стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 12.05.2014 № 120514-КЛВТ у розмірі 43 245, 58 доларів США, з яких: 17 356,20 доларів США - заборгованість по 3% річних за несплату кредиту, 25 889,38 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків, 107 921 грн. 19 коп. - пеня за несплаченими відсотками;

- стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 12.05.2014 № 120514-КЛВТ у розмірі 43 245, 58 доларів США, з яких: 17 356,20 доларів США - заборгованість по 3% річних за несплату кредиту, 25 889,38 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків, 107 921 грн. 19 коп. - пеня за несплаченими відсотками.

Рішенням господарського суду від 24.01.2023 позов задоволено повністю; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро 17 218,67 доларів США заборгованості по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту за період з 04.03.2017 по 26.02.2020; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро 3 220 грн 57 коп. витрат зі сплати судового збору; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро 3 220 грн 57 коп. витрат зі сплати судового збору.

01.03.2023 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023, яке набрало законної сили 24.02.2023 видано накази.

15.03.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, в якій останній просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо поновлення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 71371693 та виставлення на реалізацію єдиного житла боржника - ОСОБА_1 , а саме: квартири, загальною площею (кв.м.): 44,4, житлова площа (кв.м.): 27.9, Опис: в житловому будинку літ. А-5 квартира АДРЕСА_1 , яка складається з: 1 коридор; 2 - санвузол; 3-кухня; 4,5 - житлові кімнати; 6 - кладова; І - балкон реєстраційний номер 101, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Також, разом зі скаргою скаржником подано заяву про забезпечення скарги, згідно якої скаржник просить суд вжити заходи забезпечення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни вживати будь-яких заходів щодо продажу нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме: квартири, загальною площею (кв.м.): 44,4, житлова площа (кв.м.): 27.9, Опис: в житловому будинку літ. А-5 квартира АДРЕСА_1 , яка складається з: 1 коридор; 2 - санвузол; 3-кухня; 4,5 - житлові кімнати; 6 - кладова; І - балкон реєстраційний номер 101, місцезнаходження: АДРЕСА_2 до моменту розгляду скарги по суті.

Розглянувши подану заяву, господарський суд зазначає таке.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами ж ст. ст. 136, 137 ГПК України визначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які покликані гарантувати за його позовом реальне виконання рішення.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Проте боржник, як скаржник, помилково ототожнює порядок оскарження рішень державного виконавця з підставами та процесуальним порядком забезпечення позову, який передбачений для ефективного захисту або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній у даній справі звертався.

Положення статей 136-140 ГПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 339-345 ГПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Так, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги на дії, рішення виконавця шляхом заборони приватному виконавцю вживати будь-яких заходів щодо продажу нерухомого майна боржника до моменту розгляду скарги по суті, оскільки згідно з положеннями норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавця.

Вказане узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.03.2021 у справі 752/26606/18.

При цьому, як у Господарському процесуальному кодексі України, так і у Законі України «Про виконавче провадження» відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 136-137 ГПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом заборони приватному виконавцю вживати будь-яких заходів щодо продажу нерухомого майна боржника до моменту розгляду скарги по суті.

Таким чином, приписами господарського процесуального закону не передбачено права місцевого господарського суду забороняти приватному виконавцю вживати будь-які заходи щодо продажу нерухомого майна боржника до моменту розгляду скарги по суті, у зв`язку із розглядом скарги на дії виконавця, тому і заявником не наведено конкретного заходу саме забезпечення позову, який належить застосувати, з належного обґрунтуванням його необхідності, що передбачений ст. 137 ГПК України.

Згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заявником не зазначено норми процесуального права, керуючись якими, останній просить суд заборони приватному виконавцю вживати будь-яких заходів щодо продажу нерухомого майна боржника до моменту розгляду скарги по суті, та не наведено конкретного заходу саме забезпечення позову, який належить застосувати, з належного обґрунтуванням його необхідності, що передбачений ст. 137 ГПК України.

Згідно ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для розгляду поданої заяви по суті, використовуючи інститут господарського процесуального права забезпечення позову, тому не наведення заявником конкретного заходу саме забезпечення позову, який належить суду застосувати та взагалі процесуальної можливості (суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги на дії, рішення виконавця шляхом заборони приватному виконавцю вживати будь-яких заходів щодо продажу нерухомого майна боржника до моменту розгляду скарги по суті) є підставою для повернення її заявнику.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (скарги) на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили 17.04.2024 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.04.2024.

Суддя І.А. Рудь