ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

08 квітня 2024 року Справа № 926/487/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик С.М., за участю секретаря судового засідання Петпрвської В.С., розглянувши справу №926/487/24

За позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 85)

До відповідача Путильської селищної ради (59101, Чернівецька обл., Вижницький р-н., смт.Путила, вул.Українська, 184)

про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію, 15% річних та інфляційних втрат у розмірі 302924,12 грн

За участю представників:

Від позивача: Валентинова О.М.- представник (витяг з ЄДР)

Від відповідача: Повідаш І.П. - селищний голова

Судове засідання проведене в режимі відеоконференції в системі

відеоконференцзв`язку "EasyCom".

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Путильської селищної ради, в якому просить стягнути 302924,12 грн, з яких: 202728,44 грн заборгованість за спожиту електроенергію у січні-лютому 2022 року, інфляційних втрат в сумі 48041,71 грн та 15% річних в сумі 52153,97 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач приєднаний до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції". АТ "Чернівціобленерго" визначено оператором системи розподілу, яке надало відомості про те, що відповідач перебував на постачанні електричної енергії постачальником "останньої надії" в період з січня по лютий 2022 року та спожив, згідно даних операторів, електричну енергію в обсязі 37037 кВт*год, які не оплатив, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 202728,44 грн.

За порушення умов договору позивач нарахував інфляційні втрати за період з 15.04.2022 року по 31.12.2023 року в сумі 48041,71 грн та 15 % річних за аналогічний період в сумі 52153,97 грн, які просить стягнути у судовому порядку.

09.02.2024 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано матеріали позовної заяви за вх.№487.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2024 року позовну заяву за вх.№487 передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 04.03.2024 року.

15.02.2024 року, через систему "Електронний суд", від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№532), яке ухвалою суду від 16.02.2024 року було задоволено.

29.02.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№528), в якому він визнає, що спожив електричну енергію у відповідності до договірних відносин від позивача на суму 202728,44 грн, але заперечує щодо нарахування 15% річних та інфляційних втрат посилаючись на те, що акти та рахунки йому не надходили, а відтак він був позбавлений можливості провести розрахунок через казначейство. Проте, в лютому 2023 року він просив позивача звернутися до суду щоб мати змогу оплатити існуючу заборгованість за рішенням суду, оскільки відповідач є бюджетною установою і не має іншого способу оплатити заборгованість.

У судовому засіданні 04.03.2024 року оголошено перерву до 28.03.2024 року.

05.03.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№571), в якій вважає наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді стягнення річних та інфляційних втрат не є санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації від боржника, а отже нарахування суми стягнення є правильною.

У судовому засіданні 28.03.2024 року оголошено перерву до 08.04.2024 року.

04.04.2024 року від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення у справі (вх.№918), в яких він посилається на те, що відповідач у відповідності до вимог договору у разі не отримання рахунку зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно, а відтак всі нарахування є правомірними.

У судовому засіданні 08.04.2024 року представники сторін підтримали свої позиції, а саме виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні, представник позивача свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а представник відповідача заперечував проти доводів позивача в частині стягнення інфляційних та річних.

Дослідивши всі докази та з`ясувавши обставини справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 року №1344 Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 року № 1023-р із змінами, позивача - Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 року по 31.12.2023 року.

11.01.2022 року Акціонерне товариство "Чернівціобленерго" (далі - оператор) направило на адресу ДПЗД "Укрінтеренерго" повідомлення оператора системи №33/155 про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" з орієнтовним обсягом споживання електроенергії споживачів у січні 2022 року (а.с.15-20).

Між ДПЗД "Укрінтеренерго" (постачальник) та Путильською селищною радою (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" (далі - договір) (а.с.21-28).

Вказаний договір, а також порядок приєднання до умов договору, комерційні пропозиції та додатки до комерційних пропозицій розміщені на сайті ДПЗД "Укрінтеренерго" (www.uie.kiev.ua).

За умовами п.1.1 договору цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам електропостачальника (надалі постачальник) як послуги оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору на умовах Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії та комерційної пропозиції, що є додатком до цього договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, та є однаковими для всіх споживачів України (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку № 1 до договору (комерційна пропозиція).

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії (п.2.2 договору).

Пунктом 3.1 договору визначено, що постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ (п.3.6 договору).

У разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником "останньої надії" вважаються прийнятими споживачем (п.3.7 договору).

Згідно п.5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору.

Відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.9 договору визначено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з п.5.10 договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

За умовами п.5.11 договору якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строк, передбачений комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу в порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Підпунктом 2 пункту 6.2 договору визначено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

В свою чергу постачальник має право отримувати від споживача оплату за спожиту електричну енергію (п.7.1 договору).

Відповідальність сторін договору урегульована в розділі 9 договору.

Згідно з п.13.1 договору він набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого Правилами роздрібного ринку електричної енергії, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

При цьому, в пункті 13.2 договору визначено, що у разі внесення постачальником в установленому чинним законодавством порядку, змін до змісту типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", затвердженого Регулятором, сторони погоджуються з такими змінами у цьому договорі.

Умовами додатку № 1 до договору - пункту 4 комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 року (далі - комерційна пропозиція № 5) визначено, що споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

У разі неотримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОСР).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарно оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарних дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі (п.4.2 комерційної пропозиції).

Згідно з п.4.3 комерційної пропозиції № 5 рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2 цієї комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацію вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).у разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс, інше).

У відповідності до вимог пункту 4.4 комерційної пропозиції №5, акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем. Обсяг фактичного спожитої електричної енергії споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу не перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 року № 2118. Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку.

При цьому, в даному пункті комерційної пропозиції №5, визначено, що: - у разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності; - у разі споживачем неповернення підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений.

У відповідності до пункту 6.1 комерційної пропозиції №5 за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної сплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим договором починають нараховуватися постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п.7.4 комерційної пропозиції №5 споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Позивач зазначає, що на виконання Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил ним, як постачальником "останньої надії" на своєму офіційному веб-сайті у мережі інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено порядок приєднання до умов договору, договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", комерційна пропозиція №5 до договору.

За даними адміністратора комерційного обліку АТ "Чернівціобленерго" №33/155 від 01.01.2022 року Путильська селищна рада віднесена до категорії споживачів "останньої надії", постачання електричної енергії, який у січні 2022 року здійснював постачальник "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".

Як стверджує позивач, за даними оператора, відповідач спожив електричну енергію в січні-лютому 2022 року в загальній кількості 37037 кВт*год на суму 202728,44 грн, але розрахунок останнім проведено не було, що і стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 202728,44 грн, інфляційних втрат в сумі 48041,71 грн та 15% річних в сумі 52153,97 грн.

Відповідач в свою чергу, заперечує проти доводів позивача, не визнає нарахування штрафних санкцій, адже жодних документів на електронну адресу відповідача не надходило, а електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зазначено позивачем, відповідач не використовує, а офіційна адреса Путильської селищної ради , також він посилається на листи до позивача з проханням звернутись до суду з метою ухвалення рішення щодо стягнення в судовому порядку заборгованості за поставлену електричну енергію оскільки Державна казначейська служба не реєструвала договір для подальшого погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін у даній справі стосуються сфери електроенергетики.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулюються, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії".

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 Закону постачальник "останньої надії" це - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

За приписами частини першої статті 64 Закону постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:

1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником;

5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

За вимогами частини шостої - десятої статті 64 Закону постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Порядок заміни електропостачальника на постачальника "останньої надії" визначається правилами роздрібного ринку.

Розділом 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (далі - Правила), встановлений порядок зміни електропостачальника.

Пунктом 6.2.3 Правил визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Згідно з п.6.2.4 Правил початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави.

Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в термін протягом наступного робочого дня про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу.

За умовами п.6.2.6 Правил, якщо споживач до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" не обрав електропостачальника або не забезпечив власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, адміністратор комерційного обліку в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" шляхом внесення змін в одноденний строк до реєстрів точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника "останньої надії" у порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, з одночасним повідомленням операторів системи та постачальника "останньої надії".

У відповідності до вимог п.6.2.7 Правил, після зміни електропостачальника на постачальника "останньої надії" споживач зобов`язаний невідкладно ініціювати початок процедури зміни електропостачальника у порядку, встановленому главою 6.1 цього розділу.

Відповідно до ст.45 Закону розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до ч.3 ст.46 Закону оператор системи розподілу зобов`язаний, зокрема, при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених Регулятором; надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи розподілу (далі - ОСР) надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

ОСР щомісяця надає постачальнику електричної енергії інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії, на підставі якої постачальник, в тому числі постачальник "останньої надії", визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем.

Відповідно до пункту 1.2.9 Правил постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", який розробляється постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил) та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Зокрема, відповідно до пункту 8 статті 64 Закону договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Аналогічна умова визначена і в п.3.4.4 Правил - постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Відповідно до частин першої, другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (частина п`ята статті 633 ЦК України).

За визначенням наведеним у частині першій статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно п.4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

У відповідності до вимог п.4.8 Правил форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Судом з достовірністю встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання параграфу 5 глави 54 Цивільного кодексу України та параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

ДПЗД "Укрінтеренерго" на підставі даних про фактичне споживання відповідачем електричної енергії отриманих від ОСР - Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" складено: акт №017944 від 31.01.2022 року купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січня 2022 року та рахунок №46/23/О01/25414 від 10.02.2022 року у відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії по 2 класу напруги 19443 кВТ*год за січень 2022 року на суму 90315,07 грн з ПДВ та примірник договору, протоколу проведення переговорів, додаткова угода, які були надіслані відповідачу 07.04.2022 року засобами електронного зв`язку, а саме: на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується скріншотом з поштової програми Microsoft Outlook (а.с.41, 44-46).

У своїх запереченнях відповідач посилається на те, що договір, й пропозицію та рахунки, які позивач направив на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримані, адже ця електронна адреса не є вірною.

Обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні. Відповідно до статей 3, 5, 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронні документи вже давно стали частиною ділового обороту та юридична сила електронного документа, як доказу, не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму (п.84 постанови Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі №923/1379/20).

Загальні вимоги до документів, якими обмінюються сторони у спірних відносинах, визначені укладеним ними договором та Правилами.

Так, у відповідності до п.4.14 Правил платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.

Датою отримання платіжного документа вважається: зокрема і дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії (підпункт 5 п.4.14 Правил).

08.10.2021 року на сайті "Укрінтеренерго" опубліковано комерційну пропозицію №5, яка діяла в січні 2022 року, у відповідності до вимог п.5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору.

У відповідності до вимог п.4.4 комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 року після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку.

Згідно п.п.2 п.16.2 комерційної пропозиції, у випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони договору використовують адреси електронної пошти: споживача - зазначені на вебсайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб.

Судом встановлено, що договір, протокол, додаткова угода, рахунки та акти направлені позивачем на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не є офіційною електронною адресою Путильської селищної ради, так як електронна адреса яка міститься на офіційному сайті Путильської селищної ради (https://putylska-gromada.gov.ua/feedback/) зазначається як: .

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронною поштою відповідача є ., які і є офіційною електронною адресою, що підтверджено представником останнього у судовому засіданні.

Як встановлено судом, позивач лише в січні 2023 року направив відповідачу попередження про припинення постачання електричної енергії №44/11-005674/П на його офіційну електронну адресу, що підтверджено відповідачем.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами пункту 3 частини першої статті 57 Закону електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Таке право електропостачальника передбачено і підпунктом 1 пункту 7.1 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

За приписами пункту 1 частини третьої статті 58 Закону відповідач, як споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Такий обов`язок забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору покладено на відповідача (споживача) і підпунктом 2 пункту 6.2 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст.193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч.7 ст.193 ГК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Крім того, згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу електричну енергію в січні та лютому 2022 року на загальний обсяг 37037 кВт*год (19443 кВт* + 17594 кВт*) на загальну суму 202728,44 грн, що підтверджено даними АТ "Чернівціобленерго" та не заперечується самим відповідачем.

Слід відмітити, що п.4.1 комерційної пропозиції №5 визначено, що споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі неотримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

Таким чином, навіть без наявності рахунку, обов`язок з оплати за спожиту електричну енергію покладається на відповідача, який повинен був самостійно провести оплату.

Отже, оскільки відповідачем спожито електричну енергію з ресурсу ДПЗД "Укренерго" і не спростовано цього факту, то останній у відповідності до вимог п.п.5.9-5.11 договору та п.4.1 комерційної пропозиції повинен був самостійно провести оплату за спожиту електричну енергію в сумі 202728,44 грн.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 202728,44 грн, за спожиту електричну енергію є обґрунтованою, документально підтвердженою, законною, відповідно такою, яка підлягає задоволенню.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати за період з 15.04.2022 року по 31.12.2023 року в сумі 48041,71 грн та 15% річних за аналогічний період в сумі 52153,97 грн.

Відповідач заперечує проти нарахування штрафних санкцій, посилаючись на те, що акти та рахунки йому не надходили, а відтак він був позбавлений можливості провести розрахунок через казначейство та просив 07.02.2023 року з проханням звернутися до суду щоб мати змогу оплатити існуючу заборгованість за рішенням суду, оскільки відповідач є бюджетною установою і не має іншого способу оплатити заборгованість.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Як вже було зазначено вище, у відповідності до вимог п.4.1 комерційної пропозиції №5, у разі неотримання рахунку, споживач все одно зобов`язаний здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

08.10.2021 року на офіційному сайті позивача розміщена комерційна пропозиція № 3, якою зокрема було збільшено строк позовної давності стосовно стягнення штрафних санкцій (штраф і пеня), а також збільшено розмір процентів до 15% у зв`язку з простроченням оплати боргу.

Інший розмір нарахування процентів річних також встановлено у п.6.1 комерційної пропозиції №5, так нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% (інший розмір) річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати.

З урахуванням вище викладеного, вимога позивача про стягнення у відповідача інфляційних нарахувань в сумі 48041,71 грн та 15% річних в сумі 52153,97 грн є обґрунтованою.

Проте, відповідач заперечує проти здійснених нарахувань, посилаючись на те, що прострочення зобов`язань виникло не з його вини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у межах справи №910/10675/21 від 24.05.2022 року досліджував питання щодо зменшення судом розміру належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст.3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст.86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 року у справі №904/5645/19; від 14.04.2021 року у справі № 922/1716/20).

Верховний Суд також зауважує, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі № 923/536/18; від 10.04.2019 року у справі № 905/1005/18; від 06.09.2019 року у справі у справі № 914/2252/18; від 30.09.2019 року у справі №905/1742/18; від 14.07.2021 року у справі № 916/878/20 та інші).

Разом з цим, в постанові від 18.03.2020 року у справі №902/471/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

З наведеного вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, штрафу, процентів річних є правом суду, який оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі №902/471/18 зауважила, що з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам справи, які мають юридичне значення, та наведеним критеріям, є обмежити розмір санкцій які присуджені до стягнення.

Суд бере до уваги, що відповідач є бюджетною установою, порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам процесу, враховуючи, що позивач, знаючи про те, що відповідач не може погасити заборгованість без рішення суду, звернувся з даним позовом через 21 місяць після виникнення обов`язку по сплаті заборгованості, а тому вбачає підстави для зменшення 15% річних в розмірі 52153,97 грн до 10430,79 грн (3% річних).

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи наведені законодавчі приписи та з огляду на позицію сторін, здійснивши відповідну юридичну оцінку всіх доказів, на які посилаються сторони, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема стягненню з відповідача підлягає сума основного боргу в розмірі 202728,44 грн, інфляційні в розмірі 48041,71 грн, 15% річних в сумі 10430,79 грн. В решті позовних вимог суд дійшов висновку відмовити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід зазначити, що у випадку зменшення розміру штрафних санкцій, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору відшкодовуються з відповідача у повному обсязі, аналогічне твердження викладено у Постанові Пленуму ВГСУ від 21.03.2013 №7 (п.4.3).

Відтак, відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача у розмірі 4543,86 грн.

Керуючись статями 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 194, 232, 233, 236 - 238, 240 - 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 85) до відповідача Путильської селищної ради (59101, Чернівецька обл., Вижницький р-н., смт. Путила, вул.Українська, 184) про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію, 15% річних та інфляційних в сумі 302924,12 грн - задовольнити частково.

2.Стягнути з Путильської селищної ради (59101, Чернівецька обл., Вижницький р-н., смт. Путила, вул.Українська, 184, код 04417046) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 85, код 19480600) суму основного боргу у розмірі 202728,44 грн, інфляційні втрати в сумі 48041,71 грн та річні в сумі 10430,79 грн.

3. Стягнути з Путильської селищної ради (59101, Чернівецька обл., Вижницький р-н., смт. Путила, вул.Українська, 184, код 04417046) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 85, код 19480600) судовий збір в сумі 4543,86 грн.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено та підписано 10.04.2024 року.

Суддя С.М. Гушилик