УХВАЛА

м. Київ

11.04.2024Справа № 910/18791/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМРЕСУРС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЕКСПРЕС"

про визнання зобов`язання припиненими та стягнення 5 180 083,74 грн

за участю представників:

від позивача: Шабаровський Б.В., Качмар О.Й.

від відповідача: Ситнік В.О., Обертинська-Єніч А.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМРЕСУРС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЕКСПРЕС", у якому просить суд:

- визнати розірваним з 04.05.2023 договір суборенди залізничного рухомого складу №010718 від 01.07.2018, укладений між позивачем та відповідачем;

- стягнути з відповідача на користь позивача 7 729 377,14 грн безпідставно отриманих коштів у вигляді орендної плати за період з липня 2022 по квітень 2023 за договором суборенди залізничного рухомого складу № 010718 від 01.07.2018.

Ухвалою від 14.12.2024 Господарським судом міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі №910/18791/23 на 25.01.2024.

04.01.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов.

12.01.2024 позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій позивачем заявлено про:

визнання припиненими з 01.07.2022 зобов`язання сторін за Договором суборенди залізничного рухомого складу № 010718 від 01.07.2018 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЕКСПРЕС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМРЕСУРС", в частині виведених з оренди вагонів з номерами 94523230, 94523016, 94411030, 54754759, 59232868, 94411063, 51250157, 76739077, 90981028, 94523073, 54331533, 57258436, 54334008, 54340963, 54340989, 54356936, 59911479, 59913277, 59913285, 59913665, 59914119 та 6 танк-контейнерів з номерами DMZU0000374, DMZU0000380, 00000039, 00000040, 00000041, 00000042;

- стягнення з відповідача на користь позивача 7 729 377,14 грн безпідставно отриманих коштів у вигляді орендної плати за період з липня 2022 по квітень 2023 за договором суборенди залізничного рухомого складу № 010718 від 01.07.2018.

19.01.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 25.01.2024, розглянувши заяву позивача про зміну предмету позову, суд встановив, що заява відповідає вимогам ст.46 Господарського процесуального кодексу України, та прийнята судом до розгляду.

15.02.2024 через систему Електронний суд від відповідача надійшли письмові пояснення.

19.02.2024 позивач подав до суду документи на виконання вимог суду, заяву від 19.02.2024 про зменшення позовних вимог та письмові пояснення від 19.02.2024.

22.02.2024 позивач подав до суду заяву про залучення третіх осіб.

У підготовчому засіданні 22.02.2024 представник позивача підтримав заяву про зменшення позовних вимог.

У заяві про зменшення позовних вимог в частині заявленої майнової вимоги позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5 180 083,74 грн безпідставно отриманих коштів у вигляді орендної плати за період з липня 2022 року по квітень 2023 року за договором суборенди залізничного рухомого складу № 010718 від 01.07.2018.

Відповідно до ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши заяву позивача від 19.02.2024 про зменшення позовних вимог, суд встановив, що заява відповідає вимогам ст.46 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим прийнята судом до розгляду, про що судом постановлено протокольну ухвалу.

Також суд розглянув заявлене позивачем у письмових поясненнях від 19.02.2024 клопотання про поновлення строку на подання доказів, що додані до зазначених пояснень, а саме: лист №57 від 16.01.2024, лист №16 від 16.01.2024, претензію №20 від 25.01.2024, заяву про вчинення кримінального правопорушення від 06.02.2024, адвокатські запити від 15.02.2024 №48, №50, №51.

Суд на підставі ст.119 ГПК України відмовив у задоволенні клопотання про Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМРЕСУРС" про поновлення процесуального строку на подання доказів та згідно із ч.8 ст.80 ГПК України залишив без розгляду докази, додані до письмових пояснень від 19.02.2024.

Також, розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМРЕСУРС" про залучення ВАТ "Гродно Азот", ВАТ "Гомельський хімічний завод", ТОВ "Агропартнер", ТОВ з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Ухвалою від 22.02.2024 Господарським судом міста Києва відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМРЕСУРС" про поновлення процесуального строку на подання доказів, залишено без розгляду докази, додані до письмових пояснень від 19.02.2024, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "АГРОХІМРЕСУРС" від 22.02.2024 про залучення третіх осіб, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.2024.

13.03.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЕКСПРЕС" надійшла заява про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення у справі.

20.03.2024 через систему "Електронний суду" від відповідача надійшли письмові пояснення.

20.03.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, у якому позивачем заявлено про поновлення строку для подання листа АТ "Укрзалізниці" №ЦМ-12/155 від 18.03.2024 та про приєднання до матеріалів справи листа АТ "Укрзалізниці" №ЦМ-12/155 від 18.03.2024 з додатками.

У судовому засіданні 21.03.2024 представники позивача надали суду заяву про відмову від позову в частині вимоги про визнання зобов`язань припиненими.

У судовому засіданні суд постановив протокольну ухвалу про долучення до матеріалів справи заяви відповідача про вирішення питання про судові витрати та письмових пояснень.

Протокольною ухвалою від 21.03.2024 суд відклав розгляд справи на 11.04.2024, та відклав розгляд клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та поновлення строку для їх подання, а також заяви про відмову від позовних вимог в частині.

10.04.2024 через систему "Електронний суду" від відповідача надійшли заперечення проти задоволення клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

10.04.2024 через систему "Електронний суду" від позивача надійшли письмові пояснення від 10.04.2024, в яких позивач заявив про поновлення процесуального строку на подання доказів, а саме: актів виконаних робіт №3 від 31.03.2022, №4 від 30.04.2022, №5 від 31.05.2022, №6 від 30.06.2022.

Розглянувши заявлені позивачем клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів, заявлені у клопотанні від 20.03.2024 про приєднання доказів до матеріалів справи та в письмових поясненнях від 10.04.2024, суд зазначає таке.

Так, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Разом з тим, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З урахуванням вище викладеного, розглянувши клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів, враховуючи викладені у клопотаннях пояснення, виходячи із підстав заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотань позивача про продовження строків на подання доказів (заявлені в клопотанні від 20.03.2024 про приєднання доказів до матеріалів справи та в письмових поясненнях від 10.04.2024) та поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМРЕСУРС" процесуальний строк на подання доказів. Докази, додані до клопотання від 20.03.2024 про приєднання доказів до матеріалів справи та письмових пояснень від 10.04.2024, суд долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.04.2024 розглянувши заяву позивача про відмову в частині позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із ч.2 ст.191 Господарського процесуального кодексу України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Судом встановлено, що заява про відмову в частині позовних вимог у справі №910/18791/23 від імені позивача підписана уповноваженою представником, адвокатом позивача Шабаровським Б.В.

Зі змісту заяви про відмову в частині позовних вимог у справі №910/18791/23 вбачається, що вказана заява не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Приписами частини 3 статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи наведене, оскільки відмова в частині позовних вимог не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, заява підписана уповноваженою особою, суд знаходить достатньо підстав для прийняття заяви позивача заява про відмову в частині позовних вимог у справі №910/18791/23, і закриття провадження у справі, на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, в частині позовної вимоги про визнання припиненими з 01.07.2022 зобов`язань сторін за договором суборенди залізничного рухомого складу №010718 від 01.07.2018, укладеним між ТОВ "АГРОХІМРЕСУРС" та ТОВ "ТРАНСЕКСПРЕС" в частині виведення з оренди вагонів з номерами: 94523230, 94523016, 94411030, 54754759, 59232868, 94411063, 51250157, 76739077, 90981028, 94523073, 54331533, 57258436, 54334008, 54340963, 54340989, 54356936, 59911479, 59913277, 59913285, 59913665, 59914119 та 6 танк-контейнерів з номерами DMZU0000374, DMZU0000380, 00000039, 00000040, 00000041, 00000042.

Суд зазначає, що у відповідності до частини третьої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно із ч.4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

При цьому, суд зазначає, що згідно із ч.3 ст.201 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті розпочинається з оголошення головуючим судового засідання відкритим.

Нормами процесуального законодавства визначений момент початку розгляду справи по суті, а саме з моменту оголошення головуючим судового засідання з розгляду справи по суті відкритим. Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2018 року у справі №910/22824/17.

Оскільки позивач відмовився від позовної вимоги в частині про визнання зобов`язань припиненими після початку розгляду справи по суті (заява про відмову від позову подана після відкриття судового засідання), суд не вбачає підстав для повернення з Державного бюджету України 50% судового збору сплаченого за подання вказаної вимоги.

Керуючись ст.191, п.4 ч.1 ст.231, ч.ч.3-5 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМРЕСУРС" про відмову від позову по справі № 910/18791/23 в частині позовної вимоги про визнання зобов`язань припиненими.

2. Закрити провадження у справі № 910/18791/23 в частині позовної вимоги про визнання припиненими з 01.07.2022 зобов`язань сторін за договором суборенди залізничного рухомого складу №010718 від 01.07.2018, укладеним між ТОВ "АГРОХІМРЕСУРС" та ТОВ "ТРАНСЕКСПРЕС" в частині виведення з оренди вагонів з номерами: 94523230, 94523016, 94411030, 54754759, 59232868, 94411063, 51250157, 76739077, 90981028, 94523073, 54331533, 57258436, 54334008, 54340963, 54340989, 54356936, 59911479, 59913277, 59913285, 59913665, 59914119 та 6 танк-контейнерів з номерами DMZU0000374, DMZU0000380, 00000039, 00000040, 00000041, 00000042.

3. Ухвала набрала законної сили після її оголошення - 11.04.2024 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 15.04.2024.

Суддя С.О. Турчин