ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. Справа№ 910/10847/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Польчен А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 01.04.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 та

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023

у справі № 910/10847/22 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Інструмент"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 577 061, 97 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10847/22 закрито провадження у справі в частині суми основного боргу в розмірі 366 000,00 грн.; в іншій частині позов задоволено частково; вирішено стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» 0,1 % річних в розмірі 241, 49 грн., індекс інфляції в розмірі 121 539, 20 грн. та судовий збір в розмірі 7 316, 86 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі від 21.11.2022 по справі № 910/10847/22; скасувати рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/10847/22 від 09.02.2023 повністю, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» (ТОВ «Дніпро-Інструмент», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (АТ «Українська залізниця», відповідач) про стягнення суми 577 061, 97 грн., яка складається із:

- суми основної непогашеної заборгованості 366 000,00 грн.;

- суми 0,1% річних - 284, 65 грн.;

- суми інфляційних втрат 210 777, 32 грн.

Згідно з поданою 29.11.2022 в суді першої інстанції заявою позивач просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення 366 000,00 грн. за відсутності предмету спору, стягнути суму в розмірі 211 061, 97 грн., яка складається з суми 0,1% річних - 284,65 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 210 777, 32 грн. та судового збору в розмірі 8 655,93 грн.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №ПВРЗ(ВМТПЗ-164/2021-ЮВ) від 29.11.2021 в частині оплати поставленого товару.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10847/22 закрито провадження у справі в частині суми основного боргу в розмірі 366 000,00 грн.; в іншій частині позов задоволено частково.

При прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що факт наявності основної заборгованості у відповідача за договором поставки №ПВРЗ (ВМТЗ-164/2021-ЮВ) від 29.11.2021 у розмірі 366 000,00 грн. спростовано, оскільки відповідачем сплачено заборгованість, тому наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 366 000,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині; вимоги про стягнення нарахованих сум 0, 1% річних та інфляційних страт задоволено частково відповідно до здійснених судом перерахунків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

АТ «Укрзалізниця» вважає, що при винесенні ухвали про відкриття провадження по справі судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття позовної заяви, оформленої всупереч ст. 162 ГПК України, та відкриття провадження з порушенням ст. 174 ГПК України, а при винесенні рішення судом першої інстанції недостатньо повно досліджено і неповно з`ясовано всі обставини, які мають значення для даної справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення в частині стягнення 0,1% річних та інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- суд першої інстанції ухвалою про відкриття провадження у справі від 21.11.2022 ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, хоча в позовній заяві ТОВ «Дніпро-Інструмент» відповідачем вказує Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», та в прохальній частині позовної заяви, позивач також просить стягнути кошти з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», але вказує , який є кодом Акціонерного товариства «Українська залізниця», що є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 162 ГПК України, і тому відповідно до ст. 174 ГПК України суд повинен був винести ухвалу про залишення позовної заяви без руху, так як позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162 ГПК України, та повернути позовну заяву, якщо позивач не усунув би недоліки у строк, встановлений судом;

- в частині оскарження рішення, судом не прийнято до уваги, що відповідно до листа відповідача №01-06/1995 від 04.04.2022 та листа позивача №1/4-22 від 05.04.2022 між сторонами було погоджено інший строк розрахунків за отриманий відповідачем товар, а саме: реструктуризацію заборгованості за укладеним договором на загальну суму 1 923 442, 56 грн., внаслідок чого повинен оплатити суму 480 860, 64 грн. у квітні, травні, червні, липні 2022, і вказані обставини судом першої інстанції не враховані, а тому і сума заборгованості та період прострочення судом визначено невірно, що призвело до невірного розрахунку 0,1% річних та інфляційних втрат.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/10847/22, справу призначено до розгляду на 29.06.2023.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023, 27.07.2023, 14.09.2023, 16.10.2023 розгляд справи відкладався на 27.07.2023, 14.09.2023, 16.10.2023, 06.11.2023.

06.11.2023 судове засідання у справі №910/10847/22 не відбулося, справу призначено до розгляду на 18.12.2023 ухвалою суду від 20.11.2023.

18.12.2023 розгляд апеляційної скарги у справі відкладено на 29.01.2024.

08.01.2024 ухвалено задовольнити клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» Єрмакова Владлена Рудольфовича про участь ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням сервісу «EASYCON».

29.01.2024, 26.02.2024 розгляд апеляційної скарги у справі відкладався на 26.02.2024, 01.04.2024.

Під час апеляційного провадження до справи від позивача 25.07.2023 отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/10847/22 від 09.02.2023 без змін.

Явка представників сторін

Відповідачем у справі в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримано доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у апеляційній скарзі, оскаржуване рішення представник відповідача просив скасувати, у справі прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні 01.04.2024 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

29.11.2021 між АТ «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (покупець) та ТОВ «Дніпро-Інструмент» (постачальник) укладено договір поставки №ПВРЗ (ВМТЗ-164/2021-ЮВ).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується поставити і передати у зумовлені строки у власність покупцю певну продукцію, надалі товар, відповідно до специфікації №1 (додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п.1.2 договору найменування товару: фрези. Вантажоодержувачем товару є філія «Панютинський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» (п.1.7 договору).

Платником товару є Акціонерне товариство «Українська залізниця» або філія «Панютинський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (п.1.8 договору).

Відповідно до п.3.1 договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною вказаною у специфікації №1 (додаток №1).

Ціна договору становить 2 410 185,68 грн. (п.3.4 договору).

Згідно п.5.1.1 договору постачальник здійснює поставку товару на умовах CPT (відповідно до ІНКОТЕРМС 2010). Товар поставляється транспортом постачальника за рахунок постачальника на склад покупця (вул. Заводська, смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область) не пізніше 10 календарних днів з дня направлення рознарядки покупця постачальнику на відвантаження товару в кількості та вартості постачання, передбаченого п.5.1.2 договору.

Пунктом 5.1.2 договору передбачено, що поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Згідно з п. 5.1.4 договору датою поставки товару вважається день підписання покупцем або його уповноваженими представниками видаткової накладної на товар, яка готується постачальником та надається разом з товаром покупцю.

В матеріалах справи наявний лист відповідача №01-06/9246 від 31.12.2021, в якому останній просить позивача відвантажити в адресу філії «ПВРЗ» АТ «Укрзалізниця» товар, зокрема, згідно з договором №ПВРЗ (ВМТЗ-164/2021-ЮВ).

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на суму 1 923 442,56 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №443 від 31.12.2021.

Також, в матеріалах справи наявні рахунок на оплату №449 від 31.12.2021 на суму 1 923 442,56 грн. та товарно-транспортна накладна №128 від 31.12.2021.

Відповідно до п.4.2 договору покупець оплачує кожну прийняту партію товару на 45-й банківський день з дати реєстрації податкової накладної та при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, податкової накладної, документів якості на поставлений товар. У податковій накладній повинен бути код товару згідно УКТ ЗЕД.

Податкова накладна №46 від 31.12.2021 зареєстрована позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних 13.01.2022, а відтак відповідач повинен був розрахуватись за товар, поставлений згідно видаткової накладної №443 від 31.12.2021 - 17.03.2022, тобто першим днем прострочення оплати є 18.03.2022.

Відповідачем здійснено часткову оплату за товар на загальну суму 1 557 442,56 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою, а саме:

21.04.2022 в розмірі 480 860,64 грн.,

30.05.2022 в розмірі 480 860,64 грн.,

12.09.2022 в розмірі 215 660,64 грн.,

12.10.2022 в розмірі 380 060,64 грн.

Після подачі позовної заяви до суду (направлена поштою 14.10.2022), відповідачем сплачено 366 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №260846 (#201) від 17.11.2022 року.

За встановлених обставин погашення суми основного боргу, судом першої інстанції правомірно вирішено питання про закриття провадження в частині заявлених вимог в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 366 000,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

За розглядом вимог про стягнення з відповідача 0,1 % річних в розмірі 284,65 грн. та індексу інфляції в розмірі 210 777,32 грн., які нараховані за період з 10.03.2022 по 14.10.2022, суд першої інстанції враховував наступне:

- пунктом 7.3 договору передбачено, що сторони відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим договором становить 0,1 процента річних від прострочення суми грошового зобов`язання за цим договором;

- згідно проведених судом перерахунків загальний розмір індексу інфляції становить 121 539,20 грн. та підлягає задоволенню; вимоги позивача в частині стягнення індексу інфляції в розмірі 89 238,12 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню; сума 0,1% річних за перерахунком суду становить 241,49 грн. та підлягає задоволенню, а вимоги позивача в частині стягнення 0,1% річних в розмірі 43,16 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню;

- в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин у строк, визначений п.8.2 договору, наведені відповідачем обставини не звільняють останнього від обов`язку сплатити за отриманий товар, рівно як і від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає зміні, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі, з урахуванням поданої заяви 29.11.2022 в суді першої інстанції, де позивач просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення 366 000,00 грн. за відсутності предмету спору, є вимоги позивача стягнути суму в розмірі 211 061, 97 грн., яка складається з суми 0,1% річних - 284,65 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 210 777, 32 грн. та судового збору в розмірі 8 655,93 грн.

За встановлених обставин справи, врахувавши що після подачі позовної заяви до суду (направлена поштою 14.10.2022), відповідачем сплачено 366 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №260846 (#201) від 17.11.2022 року,

суд першої інстанції дійшов правильних висновків про закриття провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 366 000,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В цій частині апеляційна скарга відповідача не містить жодних обгрунтувань про наявність підстав для скасування рішення суду в частині закриття провадження у справі щодо вимог про стягнення основної заборгованості у розмірі 366 000,00 грн., відповідно апеляційний перегляд здійснюється у відношенні задоволених вимог про стягнення нарахованих сум інфляційних втрат та 0,1% річних.

За розглядом вимог апеляційної скарги про скасування ухвали про відкриття провадження у справі, внаслідок неправильно вказаної у позовній заяві організаційно-правової форми відповідача, апеляційним господарським судом не встановлено порушення або неправильного застосування норм процесуального права щодо винесення судом першої інстанції ухвали про відкриття провадження у справі від 21.11.2022; заперечення відповідача підлягають врахуванню саме в частині помилкового зазначення організаційно-правової форми у назві відповідача, що не впливає на можливість ідентифікувати відповідача як сторону за заявленим позовом.

Правові підстави для нарахування сум інфляційних втрат та 0,1% річних, які заявлені до стягнення з відповідача в межах заявленого позову визначені ст. 625 ЦК України з урахуванням умов укладеного сторонами договору поставки №ПВРЗ (ВМТЗ-164/2021-ЮВ) від 29.11.2021, у п. 7.3 якого передбачено, що сторони відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим договором становить 0,1 процента річних від прострочення суми грошового зобов`язання за цим договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено під час судового розгляду справи, у договорі сторонами погоджено, що відповідач оплачує постачальнику кожну прийняту партію товару на 45-й банківський день з дати реєстрації податкової накладної (п. 4.2).

Водночас відповідно до листа відповідача №01-06/1995 від 04.04.2022 та листа позивача №1/4-22 від 05.04.2022 між сторонами було погоджено інший строк розрахунків за отриманий відповідачем товар, а саме: реструктуризацію заборгованості за укладеним між сторонами Договором № ПВРЗ (ВМТПЗ-164/2021-ЮВ) на загальну суму 1 923 442, 56 грн, внаслідок чого відповідач повинен був оплатити 480 860, 64 грн у квітні 2022 року, 480 860, 64 грн. у травні 2022 року, 480 860, 64 грн у червні 2022 року, 480 860, 64 грн у липні 2022 року.

Згідно з ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Відтак, зобов`язання відповідача з оплати суми боргу за отриманий відповідачем товар за Договором № ПВРЗ (ВМТПЗ-164/2021-ЮВ) змінилося новим зобов`язанням з оплати такої суми боргу відповідно до погодженої сторонами реструктуризації заборгованості за вказаним Договором, що не враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідачем здійснено часткову оплату за товар, поставлений за видатковою накладною №443 від 31.12.2021, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку позивача, а саме: 21.04.2022 в розмірі 480 860,64 грн., 30.05.2022 в розмірі 480 860,64 грн., 12.09.2022 в розмірі 215 660, 64 грн., 12.10.2022 в розмірі 380 060,64 грн., 17.11.2022 (в ході розгляду справи в суді першої інстанції) сплачено залишок боргу в сумі 366 000,00 грн.

З огляду на реструктуризацію заборгованості за Договором, оплату в сумі 480 860,64 грн. за квітень 2022 та оплату в сумі 480 860,64 грн. за травень 2022 здійснено відповідачем своєчасно відповідно до погодженого сторонами графіку реструктуризації заборгованості за Договором. Водночас, оплати за червень та липень 2022 року здійснено не у повному обсязі та з простроченням погодженого сторонами графіку реструктуризації заборгованості за Договором, у зв`язку з чим відповідач є таким, що прострочив грошове зобов`язання:

- з 01.07.2022 по 11.09.2022 на суму 480 860,64 грн (сума, яка мала бути оплачена у червні 2022 року);

- з 12.09.2022 по 11.10.2022 на суму 265 200 грн (480 860,64 грн (сума, яка мала бути оплачена у червні 2022 року) - 215 660, 64 грн (часткова оплата 12.09.2022) = 265 200 грн);

- з 01.08.2022 по 11.10.2022 на суму 480 860,64 грн. (сума, яка мала бути оплачена у липні 2022 року);

- з 12.10.2022 по 14.10.2022 на суму 366 000,00 грн. (480 860,64 грн. (сума, яка мала бути оплачена у липні 2022 року) - 114 860, 64 грн (залишок зарахований з часткової оплати 12.10.2022) = 366 000,00 грн.).

Після звернення позивача з даним позовом до суду (направлений засобами поштового зв`язку 14.10.2022), відповідачем погашено основний борг у розмірі 366 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №260846 (#201) від 17.11.2022.

Провадження по розгляду вимог про стягнення основного боргу закрито і в цій частині, як зазначено вище, апеляційна скарга не містить жодних заперечень.

Розрахунок інфляційних втрат за періоди прострочення станом на 14.10.2022 (в межах заявлених позовних вимог) наступний:

Сума заборгованості в розмірі 480 860,64 грн., яка мала бути оплачена у червні 2022 року): борг було частково погашено 12.09.2022 (прострочення у вересні 2022 тривало менше 15 днів), відповідно інфляційні втрати за вересень на загальну суму не розраховуються, період прострочення який індексується липень/серпень 2022;

Залишок боргу по сумі 265 200 грн. індексується за період прострочення - вересень 2022 (оскільки повне погашення платежу за червень 2022 відбулось 12.10.2022 (тобто у жовтні прострочення тривало менше 15 днів);

Сума заборгованості в розмірі 480 860,64 грн., яка мала бути оплачена у липні 2022 року): борг було частково погашено 12.10.2022 (прострочення у жовтні 2022 тривало менше 15 днів), відповідно інфляційні втрати за жовтень на загальну суму не розраховуються, період прострочення який індексується серпень/вересень 2022;

480 860,64 грн. х 100, 7 % (індекс інфляції за липень 2022) - 480 860,64 грн. = 3 366, 02 грн.;

480 860,64 грн. х 101, 1% (індекс інфляції за серпень 2022) - 480 860,64 грн. = 5 289, 47 грн.;

265 200 грн. х 101, 9 % (індекс інфляції за вересень 2022) - 265 200 грн. = 5 038, 80 грн.;

480 860,64 грн. х 101, 1% (індекс інфляції за серпень 2022) - 480 860,64 грн. = 5 289, 47 грн.;

480 860,64 грн. х 101, 9 % (індекс інфляції за вересень 2022) - 480 860,64 грн. = 9 132, 35 грн.;

Всього інфляційні втрати по заборгованості з урахуванням настання строків погашення по графіку розстрочення за період з 01.07.2022 по 14.10.2022 = 28 116, 11 грн.

Розрахунок 0,1 % річних згідно ст. 625 ЦК України (з урахуванням умов договору сторін) наступний:

480 860,64 грн. х 0,1 % : 365 х 73 (кількість днів прострочення в періоді з 01.07.2022 по 11.09.2022) = 96, 17 грн.;

265 200 грн. х 0,1 % : 365 х 30 (кількість днів прострочення в періоді з 12.09.2022 по 11.10.2022) = 64, 45 грн.;

480 860,64 грн. х 0,1 % : 365 х 72 (кількість днів прострочення з 01.08.2022 по 11.10.2022) = 94, 85 грн.;

366 000 грн. х 0,1 % : 365 х 3 (кількість днів прострочення з 12.10.2022 по 14.10.2022) = 3, 00 грн.;

Всього сума 0,1% річних: 258, 47 грн.

Враховуючи вимоги та доводи, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» задовольняється частково, рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/10847/22 підлягає зміні, позов задовольняється частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 0,1 % річних в сумі 258, 47 грн. та інфляційні втрати в сумі 28 116, 11 грн., провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 366 000,00 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, у задоволенні решти позовних вимог відмовляється.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Частинрою 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України рішення суду підлягає зміні в апеляційному порядку з підстав, наведених у даній постанові.

Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції розподіляються пропорційно задоволених вимог по результату вирішення спору (68,34% задоволених вимог), витрати за розгляд апеляційної скарги позивача на підставі ст.129 ГПК України покладаються частково на відповідача у розмірі 9 997, 60 грн.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10847/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10847/22 змінити, викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1.Закрити провадження у справі в частині суми основного боргу в розмірі 366 000,00 грн.

2. Позов в частині вимог про стягнення 211 061,97 грн. (суми 0,1% річних - 284,65 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 210 777,32 грн.) задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Осіння, будинок 2-А, ) 0,1 % річних в розмірі 258, 47 грн. (двісті п`ятдесят вісім гривень 47 копійок), індекс інфляції в розмірі 28 116, 11 грн. (двадцять вісім тисяч сто шістнадцять гривень 11 копійок) та судовий збір в розмірі 5 915, 46 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень 46 копійок).

4.В іншій частині позову відмовити».

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» (49051, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Осіння, будинок 2-А, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) 9 997, 60 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень 60 копійок) витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

5. Матеріали справи № 910/10847/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 16.04.2024 після виходу судді Скрипки І.М. з підготовки для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України та повернення суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б. з відрядження.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко