ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2024р. Справа №905/1611/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Кравець А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127)

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Євпаторійська, 49)

про стягнення 1455777,85 грн.

представники учасників справи не з?явились

СУТЬ СПОРУ:

Від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшла позовна заява від 04.12.2023 №0000606/37881-23 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» 2720575,34 грн. заборгованості, що виник станом на 16.11.2023 за кредитним договором № 20-84КV0002 від 16.10.2020, з них: 2712000,00 грн. заборгованість за кредитом (основний борг), 575,34 грн. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення зобов`язань, 8000,00 грн. втрати від інфляції, крім того 40808,63 грн. відшкодування сплаченого судового збору за розгляд цієї справи (вх.№ 11305/23 від 08.12.23).

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано наступні документи: копію генеральної кредитної угоди № 20-84KG0001 від 16.10.2020; копію кредитного договору № 20-84KV0002 від 16.10.2020 із змінами та доповненнями; копію листа від 19.10.2020 про надання кредитних коштів із додатками; копію повідомлення від 23.01.2023 № 0023606/3063-23 щодо необхідності погашення заборгованості із доказами направлення; копію повідомлення від 15.02.2023 № 0023606/5098-23 щодо необхідності погашення заборгованості із доказами направлення; копію вимоги від 02.11.2023 № 0000608/34748-23 щодо необхідності погашення заборгованості із доказами направлення; розрахунок суми вимог; меморіальний ордер № 542713 від 189.10.2020; довідку по рахункам відповідача; копію довіреності від 07.05.2021 № 0024701/15220-21 на ім?я Яремчук Т.М.; копію посадової інструкції від 23.10.2023 провідного економіста Управління адміністрування кредитних та документарних операцій Операційного департаменту Довгаль Н.М.; копію посадової інструкції від 14.08.2020 економіста напрямку підготовки розрахунків та контролю операцій Управління бек-офісного супроводження кредитних та додкументарних операцій Операційного департаменту Колісникова Д.О.; докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу; копію довіреності, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та відповіді № 325324 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС; докази сплати судового збору.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

ХІД СПРАВИ:

Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи 905/1611/23 та за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Величко Н.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023).

Ухвалою від 13.12.2023 залишено без руху позовну заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» від 04.12.2023 №0000606/37881-23 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» 2720575,34 грн. заборгованості, встановлено позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви у встановлений строк та спосіб, ухвалою господарського суду від 21.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1611/23; справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; встановлено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру.

15.01.2024 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява, в якій повідомляється про часткове погашення відповідачем кредитної заборгованості за договором №20-84КV0002 від 16.10.2020, тому станом на 05.01.2024 розмір заборгованості становить 1455777,85 грн., у тому числі: 1447202,51 грн. сума основного боргу, 575,34 грн. 3% річних, 8000,00 грн. інфляційних втрат.

До заяви додано: копію довідки по рахунку з 16.11.2023 по 05.01.2024, розрахунок заборгованості від 09.01.2024 № 0023603/1432-24 з додатками, квитанцію № 458925 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Ті самі документи надійшли до суду у паперовій формі 22.01.2024 за вх.№ 546/24.

Ухвалою від 23.01.2024 заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» від 15.01.2024 про зменшення позовних вимог прийнято та задоволено, подальший розгляд справи № 905/1611/23 вирішено здійснювати з її врахуванням; запропоновано відповідачу у строк до 02.02.2024 подати суду відзив з врахуванням прийнятої до розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог, включаючи детальний контррозрахунок пред`явлених до стягнення сум та відповідні докази на підтвердження аргументів, статутні документи відповідача; повідомлено позивача та відповідача про перерву у підготовчому засіданні до 13.02.2024.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 905/1611/23 на 30 днів; повідомлено позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання на 19.03.2024.

19.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання б/н від 19.03.2024, в якому останній просить суд розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами; позовну заяву із врахуванням заяви від 15.01.2024 № 0000606/1593-24 задовольнити в повному обсязі

Ухвалою від 19.03.2024 закрито підготовче провадження у справі № 905/1611/23 та призначено її розгляд по суті на 16.04.2024.

Станом на 16.04.2024 відповідач відзив на позовну заяву не подав, про намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

Учасники справи не забезпечили участь своїх представників у судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку.

Судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, та надано достатньо часу для надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Оскільки явка уповноважених представників сторін обов`язковою не визнавалась, сторони повідомлені про хід розгляду справи у встановленому ст. 120 Господарського процесуального кодексу України порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у відсутність представників сторін відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (банк) та Приватним акціонерним товариством «Спеціалізоване Управління № 112 «Стальконконструкція» (позичальник) укладено генеральну угоду № 20-84KG0001 від 16.10.2020.

Відповідно до положень та умов цієї генеральної угоди банк здійснює із позичальником кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 2.2 цієї генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін відповідно до положень цієї генеральної угоди (п. 2.1 генеральної угоди).

Ліміт генеральної угоди: 6990000,00 грн. Ліміт генеральної угоди поширюється на кредитні договори, які будуть укладені в межах цієї генеральної угоди та включені до додатка 1 до цієї генеральної угоди протягом її дії, а також кредитні договори, укладені до моменту набуття чинності цією генеральною угодою, які є відповідними додатками до цієї генеральної угоди згідно з додатком 1 до цієї генеральної угоди (п. 2.2.1 генеральної угоди).

Ліміт заборгованості за кредитним договором встановлюється в межах ліміту генеральної угоди та визначається у відповідному кредитному договорі (п. 2.2.2 генеральної угоди).

Строк користування кредитом за цією генеральною угодою: до 15 жовтня 2023 року. При цьому умовами кредитного договору може встановлюватись інший (менший) строк погашення кредиту, що надається згідно з відповідним кредитним договором, який є обов`язковим до дотримання (п. 2.3 генеральної угоди).

Процентна ставка за кредитом визначається у відповідному кредитному договорі (п. 2.4 генеральної угоди).

Погашення кредиту та виконання інших грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, здійснюється у порядку, визначеному у відповідному кредитному договорі, та з урахуванням положень статті 4 цієї генеральної угоди (п. 2.6 генеральної угоди).

У межах кредитних договорів позичальник сплачує банку комісії та інші платежі, передбачені умовами відповідного кредитного договору (п. 3.3 генеральної угоди).

Виконання грошових зобов`язань за цією генеральною угодою повинно здійснюватися позичальником у банківський день з урахуванням часу достатнього для обробки банком платіжних документів. Кошти, що надходять у рахунок виконання грошових зобов`язань за цією генеральною угодою після 17:00 години (у п`ятницю та передсвяткові банківські дні після 16:00 години), у тому числі кошти, перераховані позичальником з рахунків в інших банках чи філіях банку або після здійснення операцій купівлі/продажу або обміну (конвертації), можуть зараховуватися банком на рахунок виконання грошових зобов`язань за цією генеральною угодою наступного банківського дня (п. 4.2 генеральної угоди).

Пунктом 4.4 генеральної угоди встановлено, у разі, якщо сума, що вноситься в рахунок виконання грошових зобов`язань за цією генеральною угодою, недостатня для виконання таких грошових зобов`язань у повному обсязі, то виконання грошових зобов`язань здійснюється у такій черговості: 1) прострочені суми комісій за генеральною угодою; 2) строкові комісії за генеральною угодою; 3) комісія за надання кредиту/за відкриття кредитної лінії; 4) прострочені проценти за користування кредитом; 5) прострочені суми комісії за управління кредитом/кредитною лінією; 6) прострочені суми інших комісій за кредитними договорами; 7) строкові проценти за користування кредитом; 8) строкові платежі по сплаті комісії за управління кредитом/кредитною лінією; 9) інші строкові комісії за кредитними договорами; 10) прострочена заборгованість за основним боргом; 11) штрафна санкція за нецільове використання кредитних коштів; 12) строкові платежі з погашення основного боргу; 13) інші штрафні санкції (крім пені); 14) пеня; 15) дострокові платежі за кредитними договорами; 16) штрафні санкція за дострокове погашення кредиту (у випадку наявності такої штрафної санкції у кредитному договорі); 17) інші відшкодування банку (витрати за цією генеральною угодою, пов`язані із вимогами щодо супроводження та повернення кредиту; витрати щодо страхування/експертної оцінки майна, наданого в заставу/іпотеку банку відповідно до гарантійних документів, судові витрати (судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи), нотаріальні.

У разі, якщо сума, що вноситься в рахунок виконання грошових зобов`язань за цією генеральною угодою, недостатня для повного виконання грошових зобов`язань однієї черги, така сума розподіляється між кредитними договорами пропорційно сумі грошових зобов`язань відповідної черги.

За виконання усіх своїх зобов`язань за цією генеральною угодою, у тому числі кредитними договорами, позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому чинним законодавством (п. 5.1 генеральної угоди).

У випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов?язань, визначених цією генеральною угодою, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов?язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов?язань (п. 8.2 генеральної угоди).

Ця генеральна угода набуває чинності з дати її підписання повноваженими представниками обох сторін та скріплення відбитками печаток сторін (п. 12.1.1 генеральної угоди).

Ця генеральна угода діє до банківського дня, наступного за останнім днем строку, зазначеного у пункті 2.3. У разі, якщо у вищезазначений банківський зобов?язання за цією генеральною угодою, у тому числі кредитними договорами, не будуть виконані, генеральна угода залишається чинною до дати повного виконання сторонами зобов?язання за цією генеральною угодою, у тому числі кредитними договорами (п. 12.1.2 генеральної угоди).

Підписанням цієї генеральної угоди сторони підтверджують, що між ними досягнуто згоди щодо усіх істотних умов цієї генеральної угоди (п. 12.5.5 генеральної угоди).

Генеральна угода підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та виправлень.

До генеральної угоди сторонами підписані наступні додатки: Додаток 1 Перелік кредитних договорів, укладених між банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у межах цієї генеральної кредитної угоди, і є додатками до цієї генеральної кредитної угоди; Додаток 2 Розмір комісії за зміну умов договорів іпотеки, застави, поруки (за ініціативою позичальника/заставодавця/поручителя); Додаток 3 Форма звіту екологічних та соціальних питань; Додаток 4 Перелік видів діяльності, забороненої до фінансування з міркувань охорони навколишнього середовища; Додаток 5 Форма довідки про укладені договори/заборгованість/відкриті ліміти кредитування (в т.ч. без укладання окремих договорів на здійснення кредитних операцій) за кредитними операціями в інших банківських установах України; Додаток 6 Форма довідки про обсяги реалізації.

До генеральної кредитної угоди від 16.10.2020 № 20-84KG0001 сторонами укладено кредитний договір № 20-84KV0002 від 16.10.2020, в який в подальшому вносились зміни додатковими угодами № 20-84KV0002-0001 від 06.04.2021 та № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021 (кредитний договір в цілому викладено в новій редакції).

Відповідно до умов цього договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором (п. 2.1 договору).

Кредит надається позичальнику шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії (п. 2.2 договору).

Ліміт кредитної лінії - 3390000,00 грн. (п. 2.3.1 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Кінцевий термін погашення кредиту - 15.10.2022 (п. 2.4 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Кредит надається позичальнику для погашення існуючої заборгованості позичальника за кредитним договором від 18.11.2019 № 19-84KV0005, укладеним між позичальником та банком, в сумі фактичної поточної заборгованості за основним боргом позичальника за таким кредитним договором, що утворилася на дату укладання цього договору та складає 4660000,00 грн. (п. 2.5 договору).

У межах цього договору позичальник сплачує банку проценти за кредитом, комісії за кредитом, інші платежі за цим договором, у розмірах та на умовах цього договору (п. 2.6 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Позичальник зобов?язується до дати надання кредиту забезпечити підписання позичальником та/або іншими особами (поручителями) гарантійних документів з метою забезпечення виконання зобов?язань позичальника за цим договором на умовах, що задовольняють банк відповідно до умов генеральної угоди, якими передбачити: оформлення на умовах, що задовольняють банк, у заставу/іпотеку (нерухомості) (п. 2.7 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Проценти за кредитом нараховуються позичальнику з застосуванням базової процентної ставки (п. 3.1 договору).

Процентна ставка за кредитом є змінюваною та відповідає розміру базової процентної ставки (п. 3.1.1.1 договору).

Розмір базової процентної ставки за кредитом на дату підписання договору становить 13,27 % річних (індекс UIRD (3 міс) за банківський день, що передує даті підписання договору становить 7,27 % (п. 3.1.1.2 договору).

Максимальний розмір базової процентної ставки, що може бути застосований за кредитом позичальника становить 30,0 % річних (п. 3.1.1.3 договору).

Мінімальний розмір базової процентної ставки за кредитом позичальника становить 6,0 % річних (п. 3.1.1.4 договору).

Розмір базової процентної ставки за кредитом переглядається банком щоквартально з урахуванням зміни індексу UIRD (3 міс) та в порядку, передбаченому пунктом 4.1 цього договору (п. 3.1.1.5 договору).

Сторони узгодили, що в разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, банк призупиняє на період наявності такої простроченої заборгованості нарахування процентів за кредитом за користування відповідною сумою простроченої заборгованості за основним боргом. При цьому, у випадку прострочення виконання позичальник зобов?язання за кредитом, наданим відповідно до умов договору, позичальник зобов?язується сплачувати на користь банку платежі визначені відповідно до пункту 10.7 цього договору (п. 3.1.1.8 договору).

У пункті 10.7 цього договору обумовлено, що керуючись положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, сторони погодили, що у випадку прострочення виконання позичальником зобов`язань за кредитом, наданим відповідно умов договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти у розмірі Базової процентної ставки, визначеної у підпункті 3.1.1.2 з урахуванням умов Додатку 3 до цього договору + 5 (пять) процентних пункти, але не більше максимального розміру Базової процентної ставки, визначеного у підпункті 3.1.1.3 цього договору (якщо інше не визначено рішенням уповноваженого колегіального органу Банку), від суми простроченого кредиту відповідно до договору, за весь час прострочення (вказане зобов`язання підлягає виконанню незалежно від виконання зобов`язання позичальника щодо сплати пені у відповідності до пункту 10.2 цього договору). Порядок та строки сплати визначаються у відповідній вимозі банку (п. 10.7 в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Розмір компенсаційної процентної ставки за кредитом на дату підписання договору становить 3,0 % річних (п. 3.1.2.1 договору).

Сума компенсації процентів за кредитом розраховується банком у визначеному в додатку 3 до цього договору порядку та надається фондом позичальнику за відповідний календарний місяць, крім випадків, передбачених підпунктом 3.1.2.4 договору (п. 3.1.2.3 договору).

Виплата (надання) Державної підтримки позичальнику у формі компенсації процентів припиняється/призупиняється з дати виявлення події зокрема прострочення виконання позичальником зобов?язань за цим договором зі сплати основного боргу (частини основного боргу) та/або зі сплати процентів за кредитом за компенсаційною процентною ставкою більше ніж на 15 календарних днів. У такому випадку надання компенсації процентів позичальнику фондом тимчасово призупиняється з місяця, в якому мало місце таке порушення. Надання фондом компенсації процентів за кредитом відновлюється з наступного місяця, що слідує за місяцем, у якому позичальником здійснено повне погашення простроченої заборгованості (п. 3.1.2.4 договору).

Комісії за кредитом нараховуються банком та сплачуються позичальником, згідно з умовами, наведеними в додатку 4 до цього договору (п. 3.2 договору).

Кредит надається позичальнику шляхом перерахування банком суми кредиту на позичковий рахунок позичальника у банку, в якому є його заборгованість за кредитом, наданим позичальнику банком (п. 5.2 договору).

Кредит надається відповідно до графіка зміни ліміту заборгованості (в тому числі з урахуванням умов підпункту 4.2.1 щодо укладання додаткових угод за результатами перегляду банком ліміту заборгованості за відновлюваною кредитною лінією зі строком користування понад 12 місяців, відкритою для фінансування потреби позичальника у оборотних коштах) в межах ліміту генеральної угоди, визначеного у генеральній угоді (якщо договір укладається в межах генеральної угоди), спільного ліміту заборгованості (якщо встановлено спільний ліміт заборгованості (п. 5.3 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Погашення кредиту здійснюється позичальником на позичковий рахунок, відкритий відповідно до пункту 2.10 цього договору (п. 6.2 договору).

Погашення кредиту протягом дії договору здійснюється позичальником згідно з графіком зміни ліміту заборгованості (п. 6.3 договору).

Сплата процентів за кредитом (крім процентів за останній календарний місяць користування кредитом) здійснюється позичальником з 1 по 15 число кожного місяця з урахуванням пункту 6.8 цього договору. Протягом цього періоду сплачуються проценти за кредитом за попередній місяць (п. 6.6 договору).

Проценти за кредитом за останній кредитом за останній календарний місяць кредитом мають бути сплачені позичальником не пізніше наступного банківського дня за днем повного погашення основного боргу (п. 6.10 договору).

Усі платежі за цим договором повинні здійснюватися позичальником у банківський день з урахуванням часу, достатнього для обробки банком платіжних документів за кредитними операціями. Кошти, що надходять на рахунок для погашення заборгованості за цим договором після 15:00 години (у п`ятницю та передсвяткові дні після 24:00 години), у тому числі кошти, перераховані позичальником з його рахунків у інших банках можуть зараховуватися банком у рахунок погашення кредиту, сплати процентів за кредитом та інших плат за договором наступного банківського дня (п. 6.14 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

У разі порушення термінів/строків погашення кредиту, процентів за кредитом, комісії за управління кредитом, інших платежів за цим договором (за виключенням порушення термінів/строків здійснення платежів за кредитом у частині сплати суми компенсації процентів у зв?язку з відсутністю грошових коштів на Ескроу рахунку протягом не більше 6 місяців поспіль), такі зобов?язання вважаються простроченими, з дня, наступного за датою виконання, передбаченого умовами договору (п. 6.15 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Позичальник зобов?язується до дати надання кредиту забезпечити виконання умов визначених у пункті 2.7 цього договору, та належним чином виконувати зобов?язання щодо забезпечення, передбачені умовами генеральної угоди (п. 7.1 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Статтями 8 та 9 договору визначено права та обов?язки сторін.

У випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов?язань, визначених цим договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов?язань, з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов?язань (п. 10.2 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та скріплення відбитками печаток сторін, однак кредит надається після виконання позичальником зобов?язань, встановлених пунктом 5.1 цього договору (п. 14.1.1 договору).

Цей договір діє до дати, яка розраховується як дата, зазначена в пункті 2.4 цього договору (як кінцевий термін погашення кредиту) збільшена на 2 календарні дні та залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов?язань за цим договором (п. 14.1.2 договору в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками підприємств без зауважень та виправлень.

До кредитного договору сторонами узгоджено та підписано додатки, у тому числі Додаток 2 "Графік зміни ліміту заборгованості" в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021, згідно якого повернення кредитних коштів здійснюється в наступні періоди і в наступному розмірі: 1) 27.10.2021-15.01.2,00 грн.; 2) 16.01.2022-15.02.2,00 грн.; 3) 16.02.2022-15.03.2,00 грн.; 4) 16.03.2022-15.04.2,00 грн.; 5) 16.04.2022-15.05.2,00 грн.; 6) 16.05.2022-15.06.2,00 грн.; 6) 16.06.2022-15.07.2,00 грн.; 7) 16.07.2022-15.08.2,00 грн.; 8) 16.08.2022-15.09.2022 678000,00 грн.; 9) 16.09.2022-15.10.2022 339000,00 грн.; 10) з 16.10.2022 0,00 грн.;

З поданих документів також відомо, що на виконання листа відповідача вих.№ 1898-20 від 19.10.2020 щодо надання кредитних коштів, банк надав відповідачу відповідний кредит в сумі 4660000,00 грн. за кредитним договором № 20-84KV0002 від 16.10.2020 для погашення існуючої заборгованості за кредитним договором № 19-84KV0005 від 18.11.2019.

Такі обставини підтверджують меморіальний ордер № 542713 від 19.10.2020 на суму 4660000,00 грн., журнал-ордер і відомість по рахунку 601 Короткострокові кредити банків у національній валюті за 16.10.20-29.10.20 по рахунку ПрАТ "Спеціалізоване Управління №112 «Стальконструкція» та довідки по рахункам клієнта ПрАТ "Спеціалізоване Управління №112 "Стальконструкція" за період з 16.10.2020 по 16.11.2023.

03.02.2023 та 21.02.2023 позивач надіслав на електронну адресу відповідача повідомлення щодо необхідності погашення простроченої заборгованості від 23.01.2023 №0023606/3063-23 та від 15.02.2023 №0023606/5098-23.

02.11.2023 позивач надіслав на електронну адресу відповідача вимогу від 02.11.2023 №0000608/34748-23 щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 20-84KV0002 від 16.10.2020 на загальну суму 2723778,61 грн., що складається з 2712000,00 грн. основного боргу та 11778,61 грн. відсотків.

До матеріалів позовної заяви долучено копії повідомлень та вимоги з доказами їх направлення на електронну адресу позичальника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач частково погасив заборгованість за кредитом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача, а саме: 28.01.2021 у сумі 30000,00 грн.; 26.02.2021 у сумі 30000,00 грн.; 30.03.2021 у сумі 30000,00 грн.; 20.04.2021 у сумі 4660,00 грн.; 29.04.2021 у сумі 4660,00 грн.; 29.04.2021 у сумі 25340,00 грн.; 28.05.2021 у сумі 50000,00 грн.; 29.06.2021 у сумі 50000,00 грн.; 30.07.2021 45340,00 грн.; 09.09.2,00 грн.; 23.09.2021 18640,00 грн.; 24.09.2021 18640,00 грн.; 12.11.2021. 4297,81 грн.; 17.01.2022 339000,00 грн.; 07.02.2022 339000,00 грн.; 04.12.2023 7372,45 грн.; 22.12.2023 15144,90 грн.; 22.12.2,14 грн.

Згідно довідки банку по рахунку з 16.11.2023 по 05.01.2024 ПрАТ "Спеціалізоване Управління №112 «Стальконструкція» кінцеве сальдо на 05.01.2024 становить 1447202,51 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача 1455777,85 грн., з них: 1447202,51 грн. сума основного боргу, 575,34 грн. 3% річних, 8000,00 грн. інфляційні втрати (з урахуванням заяви від 15.01.2024 № 0000606/1593-24).

КВАЛІФІКАЦІЯ ПРАВОВІДНОСИН ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ:

Згідно з ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В частині першій ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4660000,00 грн згідно з меморіальним ордером № 542713 від 19.10.2020.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у додатку №2 до кредитного договору (в редакції додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021) сторони погодили графік зміни ліміту заборгованості.

Судом встановлено, що у зв`язку із порушенням відповідачем такого графіку та виникнення у відповідача простроченої заборгованості, на підставі п. 9.2.12 договору позивач звернувся до відповідача з вимогою №0000608/34748-23 від 02.11.2023 про погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2764839,51 грн протягом десяти банківських днів з дня відправлення банком вимоги.

У позовній заяві позивач, згідно з розрахунком за період з 16.10.2020 по 05.01.2024, вказує, що розмір заборгованості за кредитом становить 1447202,51 грн.

Проте у наданому розрахунку не відображені всі здійснені відповідачем оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитом і взагалі з даного розрахунку неможливо встановити дійсну суму заборгованості, яким чином і чим керувався позивач, коли відносив ту чи іншу суму до відповідних стовпців.

З урахуванням доданих до позову довідок по рахунку з 16.10.2020 по 16.11.2023, з 16.11.2023 по 05.01.2024 та призначення платежу судом встановлено, що позивачем не враховано 4297,81 грн., які є залишком після здійснених відповідачем оплат в період листопада 2021 та січня-лютого 2022 року (за період 27.10.2021-15.01.2022 сплачено 4297,81 грн. (платіж цього періоду складав 239000,00 грн., тобто недоплата складає 334702,19 грн.), за період 16.01.2022-15.02.2022 сплачено 2х339000,00 грн. = 678000,00 грн. (339000,00 грн. - йдуть на погашення чергового платежу за даний період, 339000,00 грн. - йдуть в рахунок погашення заборгованості за не повністю внесений платіж в період 27.10.2021-15.02.2022 (334702,19 грн. 339000,00 грн. = 4297,81 грн.)).

Суд зазначає, що позивач як особа, яка вважає, що її право порушено самостійно визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки урегульовано у главі 5 "Докази та доказування" ГПК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

На переконання суду, розрахунок заборгованості, складений в односторонньому порядку, сам по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", адже не відповідає вимогам, встановленим наведеною нормою для первинних документів. Тому за відсутності первинних документів він не може вважатися доказом, який підтверджує суму кредиту, виданого банком позичальнику, суми траншів кредиту, дату, коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом, і, як наслідок, загальну суму боргу тощо.

Водночас відповідач не надав жодних доказів дотримання ним умов кредитного договору № 20-84KV0002 від 16.10.2020 (з усіма змінами та доповненнями) в частині повного та своєчасного повернення отриманого кредиту.

Надані позивачем довідки по рахунку відповідача з 16.10.2020 по 16.11.2023, з 16.11.2023 по 05.01.2024 є консолідованою інформацією щодо такого рахунку, суд приймає їх як належний доказ здійснених платежів за кредитним договором.

З огляду на вимоги ст. 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми боргу та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Виходячи з викладеного вище та поданих доказів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується розмір основного боргу відповідача частково - у розмірі 1442904,70 грн., а тому позов підлягає задоволенню в цій частині саме у вказаному розмірі.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми 3% річних в розмірі 575,34 грн. та інфляційних втрат в розмірі 8000,00 грн., суд зазначає таке.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нараховує 3% річних наступним чином:

01.09.2021-07.09.2021 від суми 1000000,00 грн. (за не внесений вчасно платіж за період 01.08.2021-31.08.2021);

01.10.2021-15.10.2021 від суми 1000000,00 грн. (за не внесений вчасно платіж за період 01.09.2021-30.09.2021);

16.10.2021-26.10.2021 від суми 2390000,00 грн. (за не внесений вчасно платіж за період 01.10.2021-15.10.2021).

Суд не погоджується із здійсненим позивачем розрахунком за період 01.10.2021-15.10.2021 від суми 1000000,00 грн. за не вчасно здійснений відповідачем платіж за період 01.09.2021-30.09.2021, оскільки, як встановлено судом, у період 09.09.2021-24.09.2021 відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти на погашення кредиту в загальному розмірі 1037280,00 грн. (у тому числі: 09.09.2,00 грн., 23.09.2021 18640,00 грн., 24.09.2021 18640,00 грн.), тобто розподіл внесених коштів є таким:

1000000,00 грн. на погашення простроченого платежу за період 01.08.2021-31.08.2021 в розмірі 1000000,00 грн. згідно графіку;

37280,00 грн (2х18640,00 грн.) на погашення чергового платежу за період 01.09.2021-30.09.2021.

Враховуючи, що за період 01.09.2021-30.09.2021 відповідачем було сплачено 37280,00 грн., то загальна сума заборгованості за даний період складає 962720,00 грн. (1000000,00 грн. (сума платежу за період) 37280,00 грн. (залишок внесених відповідачем коштів за період)). Тому нарахування повинно бути здійснено саме на суму 962720,00 грн. з періодом нарахування 01.10.2021-15.10.2021.

Також суд не погоджується із нарахуванням на суму 3390000,00 грн. за період 16.10.2021-26.10.2021, оскільки згідно матеріалів справи з 16.10.2021 у відповідача утворилась прострочка за платежем в розмірі 2390000,00 грн., який повинен був бути внесений в період 01.10.2021-15.10.2021. Тому нарахування повинно бути здійснено на суму 2390000,00 грн. з періодом нарахування 16.10.2021-26.10.2021.

Крім того суд зазначає, що нарахування здійснені на заборгованість, яка існувала до укладення додаткової угоди № 20-84KV0002-0002 від 27.10.2021, якою був змінений графік погашення заборгованості.

Також суд не залишає поза увагою той факт, що, як вбачається з розрахунку 3% річних, позивач врахував нібито часткову сплату річних в розмірі 4297,81 грн. Будь-яких пояснень та доказів походження цієї сплаченої суми в рахунок погашення 3% річних позивачем не надано.

Як вже було зазначено судом вище, позивач не врахував при розрахунку суми основної заборгованості за кредитом 4297,81 грн., яка була залишком з внесених відповідачем часткових оплат в рахунок погашення кредиту (залишок від платежу з призначенням «погашення основного боргу за кредитом зг.дог. № 20-84KV0002-0002 від 16.10.2020»).

Крім того у п. 6.16 договору сторони узгодили, якщо сума, що вноситься позичальником у рахунок погашення кредиту, сплати процентів за кредитом, та інших плат за цим договором, недостатня для погашення кредиту разом з процентами та іншими платами за цим договором, то платежі за цим договором здійснюються у такій черговості: 1) комісія за надання кредиту/відкриття кредитної лінії (у разі застосування такої комісії відповідно до умов договору); 2) прострочені проценти за кредитом; 3) прострочені суми комісій; 4) строкові проценти за кредитом; 5) строкові платежі по сплаті комісій; 6) прострочена заборгованість за основним боргом; 7) строкові платежі з погашення основного боргу; 8) пеня, штрафні санкції та кошти відповідно до Статті 10 «Відповідальність сторін» договору; 9) інші відшкодування банку (витрати за цим договором, пов?язані із вимогами щодо супроводження та повернення кредиту; витрати щодо страхування/експертної оцінки майна, наданого в заставу/іпотеку банку відповідно до гарантійних документів, судові витрати (судовий збір та витрати, пов?язані з розглядом справи), нотаріальні); 10) дострокові платежі за цим договором у відповідності до отриманого від позичальника повідомлення щодо спрямування отриманих коштів. У разі неотримання такого повідомлення від позичальника, банк зараховує отримані від позичальника відповідні грошові кошти у погашення некомпенсованих Фондом процентів за кредитом або у разі відсутності некомпенсованих Фондом процентів за кредитом у погашення основного боргу.

Отже позивач не повинен був враховувати 4297,81 грн. як часткове погашення 3% річних.

Здійснивши перерахунок суми 3% річних за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій «Ліга.Закон» в межах визначеного позивачем періоду, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягає 3923,08 грн., а враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, тому вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 575,34 грн. підлягають задоволенню.

Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, останній розраховує їх від заборгованості в розмірі 1000000,00 грн за період 01.10.2021-26.10.2021.

Як вже було встановлено судом вище, в даний період заборгованість відповідача складала 962720,00 грн., а отже, зробивши перерахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягає 8664,48 грн., а враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, тому вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 8000,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження аргументів докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною першою статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний частково, оскільки ним частково доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог. У свою чергу, відповідач аргументів позивача не спростував.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 129, 232, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» заборгованості у розмірі 1455777,85 грн., з них: 1447202,51 грн. основного боргу, 575,34 грн. 3% річних, 8000,00 грн. інфляційних втрат, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Євпаторійська, 49) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) суму заборгованості за кредитом в розмірі 1442904,70 грн., 3% річних в розмірі 575,34 грн., інфляційні втрати в розмірі 8000,00 грн, а також суму судового збору в розмірі 21772,20 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання апеляційної скарги відбувається з урахуванням пп.17.5 пп.17 п.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано - 17.04.2024.

Суддя Н.В. Величко