ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 квітня 2024 р. Справа № 902/1447/23

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

за участю :

арбітражний керуючий Томашук М.С.

ГУ ДПС у Вінницькій області: Панасюк В.В.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1447/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 30.01.2024 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Томашука М.С. Призначено попереднє засідання у справі на 29.04.2024 року.

02.02.2024 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі №902/1447/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі.

29.02.2024 року до суду від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшла заява б/н від 27.02.2024 року (вх. № 01-36/186/24) про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 21 430,90 грн у справі № 902/1447/23.

Ухвалою від 04.03.2024 року заяву призначено до розгляду на 10.04.2024 року.

08.03.2024 року до суду від арбітражного керуючого Томашука М.С. надійшло повідомлення № 02-06/55 від 08.03.2024 року про результати розгляду кредиторських вимог у справі № 902/1447/23.

В судове засідання на визначену дату з`явились арбітражний керуючий та представник заявника. Інші учасники провадження у даній справі правом участі в судовому засіданні не скористались.

В ході судового розгляду представник заявника надала пояснення щодо обставин, викладених у кредиторській заяві, підтримала її вимоги у повному обсязі та просила задоволити.

Арбітражний керуючий не заперечив щодо заявлених ГУ ДПС у Вінницькій області грошових вимог до боржника, про що також було зазначено у повідомленні №02-06/55 від 08.03.2024 року про результати розгляду кредиторських вимог у справі № 902/1447/23.

Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши подану кредиторську заяву та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

За змістом заяви та доданих до неї доказів вбачається, що станом на дату звернення до суду, відповідно до інтегрованих карток особового рахунку платника податків, що містить хронологію та підстави виникнення боргу, конкурсні вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 становлять 21 430,90 грн, а саме: єдиний внесок для фізичних осіб - основного платежу - 21 430,90 грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн.

Отже, сума конкурсних вимог, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів становить 21 430,90 грн., з яких основний платіж - 21 430,90 грн.

Заборгованість з єдиного внеску для фізичних осіб виникла 19.04.2019 року та підтверджується карткою особового рахунку, вимогами про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11354-17У від 24.12.2021 року, №Ф-11354-17 від 24.12.2021 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2022 року на суму 15 103,66 грн., постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.05.2023 року на суму 6 327,24 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), умови та порядок нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464).

Згідно реєстраційних та облікових даних, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований платником ЄСВ від 25.09.2018 року, згідно реєстраційного номеру № НОМЕР_2 .

Відповідно до ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", внесено низку змін до Закону № 2464, які набули чинності з 01.01.2017 року, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, а саме: базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють діяльність на загальних підставах є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком па доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п.2 ч.1 ст. 7 Закону № 2464).

З 01.01.2018 року ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" у п 2 ч.1 ст. 7 Закону № 2464 для бази нарахування єдиного внеску змінено звітний період (рік на квартал). Тобто, з 01.01.2018 року ФОП на загальній системі оподаткування зобов`язані сплачувати ЄВ нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується ЄВ (абз.3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464).

Згідно з ч.5 ст. 8 Закону № 2464, єдиний внесок для платників єдиного внеску встановлено у розмірі 22% відповідно до визначеної ст. 7 Закону № 2464 бази нарахування єдиного внеску.

Враховуючи наведене, платники єдиного внеску визначені у п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464 зобов`язані визначити базу нарахування єдиного внеску відповідно до ст. 7 Закону № 2464. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць (у 2017 році - 704,00 грн у 2018р. - 819,06 грн., у 2019р. - 918,06 грн., у 2020р. з січня по серпень - 1039,06 грн., з вересня - 1100,00 грн.).

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та у повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч.2 ст. 6 Закону № 2464).

На підставі вищезазначеного, згідно даних ІКП 71040000 ОСОБА_1 було нараховано єдиний соціальний внесок в сумі 23 888,26 грн., а саме: за 4 квартал 2018 р. - 2 457,18 грн. термін сплати 21.01.2019р; за 1- квартал 2019р. - 2 754,18 грн. термін сплати 19.04.2019р., за 2 квартал 2019р. - 2 754,18 грн. термін сплати 19.07.2019р., за 3 квартал 2019р. - 2 754,18 грн. термін сплати 21.10.2019р., за 4 квартал 2019р. - 2 754,18 грн. термін сплати 20.01.2020р., за січень, лютий 2020р. - 2 078,12 грн. термін сплати 21.04.2020р., за червень 2020р. - 1 039,06 грн. термін сплати 20.07.2020р., за 3 квартал 2020 р. - 3 178,12 грн. термін сплати 19.10.2020р., за 4 квартал 2020р. - 3 300 грн. термін сплати 19.01.2021р.

Крім цього, ОСОБА_1 самостійно задекларовано 06.05.2019р. - 819,06 грн.

Згідно даних ІКП 71040000, станом на 01.01.2019р. рахувалась переплата на суму 820,00 грн., та 24.04.2019 платником було сплачено 1 637,36 грн.

Тому, станом на 26.02.2024р. заборгованість ОСОБА_1 по єдиному внеску становить 21 430,90 грн. (23 888,26 грн. - 2 457,36 грн.).

Посилаючись на наведені вище обставини заявник просить визнати вказані вище грошові вимоги до боржника у даній справі, в розмірі 21 430,90 грн..

Наведені у заяві обставини підтверджені відповідними письмовими доказами.

На момент розгляду справи, доказів щодо погашення боржником заборгованості перед кредитором до суду не надано.

Крім того, як вказано раніше, арбітражним керуючим Томашуком М.С. у повідомленні № 02-06/55 від 08.03.2024 року про результати розгляду кредиторських вимог у справі № 902/1447/23, зазначено про відсутність заперечень щодо заявлених ГУ ДПС у Вінницькій області грошових вимог до боржника.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 ПК України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно п. 41.4. ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону, платники єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (ч. 5 ст. 8 Закону).

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (ч. 8 ст. 9 Закону).

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону).

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУзПБ, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

За приписами ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, за наслідками розгляду вищевказаної заяви, суд дійшов висновку, що заява Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 27.02.2024 року (вх. № 01-36/186/24) про визнання кредиторських вимог до боржника подана в межах строку встановленого КУзПБ, та відповідно підлягає задоволенню, а кредиторські вимоги в розмірі 21 430,90 грн. - визнанню, як такі, що підтверджені відповідними доказами, з віднесенням їх до реєстру вимог кредиторів згідно положень ст. 133 КУзПБ.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 6 056,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 (ч. 4), 45, 113, 122, 133 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232, 234-236, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 27.02.2024 року (вх. № 01-36/186/24) про визнання грошових вимог до боржника у справі №902/1447/23, повністю.

2. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028; код ЄДРПОУ ВП 44069150) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; інд. номер НОМЕР_1 ) в розмірі 21 430,90 грн - заборгованості (друга черга задоволення); а також 6 056,00 грн - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів) у справі №902/1447/23.

3. Арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) Томашуку М.С. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів Боржника по справі №902/1447/23.

4. Копію ухвали суду надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні адреси: боржнику - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Томашуку М.С. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; AT "Універсал Банк" - ; представнику AT "Універсал Банк" - адвокату Клочку О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АТ "Кредобанк" - ; представнику АТ "Кредобанк" Пех М.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ГУ ДПС у Вінницькій області - .

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.