УХВАЛА

10.04.2024Справа № 910/19376/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Тихоши Л.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали

за заявою про за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23 Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО» (79005, Львівська обл., місто Львів, ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, будинок 21, квартира 4, Ідентифікаційний код юридичної особи 23891483)
до проАкціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) стягнення заборгованості у розмірі 637 770 грн. 28 коп.

Представники:

від Позивача: Шегинський Р.А. (представник на підставі ордеру);

від Відповідача (Заявника): Жабровець О.І. (представник в порядку самопредставництва);

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «ТЕХЕНЕРГО» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 637 770 грн. 28 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 року замінено Відповідача по справі №910/19376/23 Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () на його правонаступника - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ().

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року позов Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО» задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО» заборгованість у розмірі 476 519 грн. 16 коп., 3% річних у розмірі 26 045 грн. 36 коп., інфляційні у розмірі 135 166 грн. 59 коп. та судовий збір у розмірі 9 565 грн. 97 коп. В іншій частині позову відмовлено.

20.03.2024 року на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року видано наказ.

02.042.2024 року через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 року розгляд Заяви Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23 призначено на 10.04.2024 року.

08.04.2024 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.04.2024 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшли заперечення на заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2024 року заяву Приватного акціонерного товариства "ТЕХЕНЕРГО" про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

В судовому засіданні 10.04.2024 року представник Заявника підтримав вимоги та доводи заяви, просив Суд її задовольнити. Представник Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО» заперечив проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення Заяви Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23 з наступних підстав.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Аналогічна правова позиція була наведена зокрема у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 2-54/08; провадження № 61-15140св18.

Вирішуючи питання про відстрочку/розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При винесенні ухвали про відстрочку виконання рішення суд бере до уваги не тільки доводи відповідача про те, що виконання судового рішення може привести боржника до стану, який унеможливить здійснення ним господарської діяльності, а й матеріальний інтерес позивача та ступінь вини боржника (відповідача) у виникненні спору, а також той факт, що важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об`єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Отже, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення виняткових обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

При цьому положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, з огляду на що, суд повинен оцінити докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 цього Кодексу, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, у зв`язку з тим, що розстрочка/відстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і, перш за все, у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання розстрочки/відстрочки виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки/відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки/відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" Суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки чи розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочення/відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі №905/30/16.

Особа, яка подала заяву про відстрочку/розстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі, а також повідомити суд, що така обставина зникне за час на який здійснена відстрочка виконання рішення.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Подана заява про відстрочення виконання рішення суду мотивована тим, що дохід АТ "НАЕК "Енергоатом" на 99 % складається з виручки від реалізації електричної енергії, що виробляється її відокремленими підрозділами - атомними електростанціями.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні запроваджений воєнний стан, який був неодноразово продовжений Указами Президента України.

04.03.2022 місто Енергодар Запорізької області та відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" АТ "НАЕК "Енергоатом" (далі - ВП ЗАЕС) були захоплені військовими формуваннями російської федерації та до теперішнього часу перебувають в тимчасовій окупації.

Енергодарська міська територіальна громада (код: UA0019947), в межах якої розташовані виробничі потужності відповідача, включена до "Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією", затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (пп. "Василівський район" п. 4 "Запорізька область" р. ІІ "Тимчасово окуповані російською федерацією території України" цього Переліку), з зазначенням дати виникнення можливості бойових дій: 04.03.2022.

06.06.2023 російська армія підірвала дамбу Каховської ГЕС. Ситуація з безпекою на Запорізькій АЕС погіршується через зниження рівня води у Каховському водосховищі. Нестача води у басейнах витримки ЗАЕС може призвести до розігріву палива в реакторі, і це може призвести до його розплавлення, і як наслідок - до радіаційних викидів.

04.07.2023 о 01:21 год Запорізька АЕС втратила живлення з основної зовнішньої лінії електропередачі, напругою 750 кВ, та повідомлено про підготовку рф провокацій та можливого терористичного акту, який спричинить викид радіації на найбільшій в Європі і третій у світі за сукупною потужністю АЕС. Так, підрив Запорізької АЕС може призвести до найбільшої техногенної катастрофи усіх часів.

З моменту окупації ВП "Запорізька АЕС" працювала в екстремальних умовах, майже весь час на мінімально допустимих потужностях.

Таким чином, на теперішній час відповідачем втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії.

Зазначені втрати виробничих потужностей вкрай негативно вплинули на фінансовий стан відповідача. Так відповідач вказує, що за 2022 рік АТ "НАЕК "Енергоатом" отримані збитки в розмірі 12,4 млрд гривень (чистий фінансовий збиток відповідно до Звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2022 рік).

Крім того, Відповідач зазначив, що негайне виконання АТ "НАЕК "Енергоатом" судового рішення може спричинити невиконання АТ "НАЕК "Енергоатом" спеціальних обов`язків для забезпечення доступності ціни на електричну енергію для населення.

В той же час, невиконання ПСО унеможливить досягнення основної мети покладення таких обов`язків - забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки; загрожує нормальному функціонуванню ринку електричної енергії України та катастрофічно впливає на стан соціального благополуччя населення України.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" створено у жовтні 1996 року.

Компанія є оператором чотирьох діючих атомних електростанцій України, на яких експлуатується 15 атомних енергоблоків (13 енергоблоків типу ВВЕР-1000 і два - ВВЕР-440) загальною встановленою потужністю 13835 МВт, 2 гідроагрегати Олександрівської ГЕС (25 МВт), 3 гідроагрегати Ташлицької ГАЕС (453 МВт) (гідроагрегат № 3 у 2022 році було приєднано до енергосистеми).

Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" забезпечує більше 55 % потреби України в електроенергії.

Організаційно-правова форма НАЕК "Енергоатом" - державне підприємство.

Засновник - Кабінет Міністрів України. Підприємство утворене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про створення Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" від 17.10.1996 № 1268 на базі майна атомних електростанцій та їхніх інфраструктур - ВО "Запорізька АЕС", ВО "Південноукраїнська АЕС", ВО "Чорнобильська АЕС", ВО "Рівненська АЕС", ВО "Хмельницька АЕС". У 2001 році Чорнобильську АЕС виведено зі складу НАЕК "Енергоатому".

У 2021 році Кабінет Міністрів України розпорядженням від 20.01.2021 № 50-р взяв на себе функції з управління єдиним майновим комплексом НАЕК "Енергоатом".

Основні види економічної діяльності детально викладено у статуті НАЕК "Енергоатом", зокрема, підприємство утворено з метою виробництва електричної енергії, забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, безпеки під час будівництва, введення в експлуатацію та зняття з експлуатації ядерних установок, безперебійного енергопостачання суб`єктів господарювання та населення, а також у межах своєї компетенції забезпечення постійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики, радіаційних аварій у промисловості, дотримання вимог ядерного законодавства, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.1996 № 1268 на Компанію покладено функції експлуатуючої організації. Завданнями Енергоатом є безпечне виробництво електроенергії, підвищення рівня безпеки діючих енергоблоків АЕС та продовження терміну їх експлуатації, будівництво енергоблоків АЕС та зняття їх з експлуатації, придбання свіжого і вивезення відпрацьованого ядерного палива, створення національної інфраструктури поводження з опроміненим ядерним паливом, фізичний захист ядерних установок та ядерних матеріалів, підготовка і підвищення кваліфікації персоналу, вирішення соціальних питань працівників тощо.

НАЕК "Енергоатом" входить до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (постанова Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави").

НАЕК "Енергоатом" належить до суб`єктів господарської діяльності, у власності та користуванні яких є об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до вимог Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки".

При цьому Суд зазначає, що під час розгляду заяв про відстрочку/розстрочку виконання судового рішення господарський суд також повинен враховувати інтереси кредитора.

У поданих запереченнях на вказану заяву Приватне акціонерне товариство «ТЕХЕНЕРГО» зазначало, що у зв`язку із невиконанням Відповідачем своїх грошових зобов`язань перед Позивачем останній опинився на межі банкрутства, оскільки не зміг своєчасно та у повному обсязі виконати власні грошові зобов`язання перед своїми субпідрядниками (постачальниками товару та виконавцями робіт), що призвело до стягнення з ПрАТ «Техенерго» на користь ТОВ «Сіті Соул» та ТОВ «КНМУ «Електропівденмонтаж» в судовому порядку коштів в сумі 73 954 676,73 гривень, що підтверджується відповідними рішеннями господарських судів. Загальна сума заборгованості ПрАТ «Техенерго» перед його кредиторами складає 104 236 388,60 гривень. Єдиним активом ПрАТ «Техенерго» за рахунок якого можливе повернення кредиторської заборгованості є дебіторська заборгованість АТ «НАЕК «Енергоатом». Ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №914/1983/23 за заявою ПрАТ «Техенерго» було затверджено План досудової санації Приватного акціонерного товариства «Техенерго», який вимагає здійснення регулярних платежів на користь кредиторів. Водночас задоволення Заяви АТ «НАЕК «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення суду перешкоджає виконанню Плану досудової санації ПрАТ «Техенерго» та ставить під загрозу платоспроможність Товариства.

Крім того, згідно зі Звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2022 рік чистий дохід Відповідача склав 134 195 984 000,00 гривень, що на 50 000 000 000,00 більше ніж дохід Відповідача за 2021 рік, коли був укладений спірний договір між сторонами у даній справі.

Суд, з огляду на матеріали справи, дійшов висновку, що Заява Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23 підлягає частковому задоволенню, оскільки боржником доведено Суду належними, допустимими та достовірними доказами відповідно до норм ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України наявності виключних обставин для можливості відстрочення судового наказу.

Законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення/відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому, тяжке фінансове становище та нерентабельність господарської діяльності не є тими виключними обставинами, які дають підстави для розстрочення виконання судового рішення, якщо важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об`єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Пункт 1 ст. б Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, що, зважаючи на положення ч. 1 ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За таких обставин, враховуючи приписи чинного законодавства України, фактичні обставини справи, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, господарський суд приходить до висновку, що виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23 може бути відстрочене на 2 місяці строком до 10.06.2024 року.

Таким чином, Заява Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ

1. Заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23 - задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/19376/23 строком на 2 (два) місяці до 10.06.2024.

3. В іншій частині заяви - відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата підписання та складання повного тексту ухвали: 12 квітня 2024 року.

Суддя О.В. Чинчин