ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

12 квітня 2024 року № 903/344/24

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новасфера"

до відповідача: KONCAR-Generators and Motors Ltd.

про стягнення 20823590,00 грн,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новасфера" (м. Луцьк) 09.04.2024 звернулось до Господарського суду Волинської області з позовною заявою до KONCAR-Generators and Motors Ltd. for manufacturing (м. Загреб, Республіка Хорватія) про стягнення заборгованості за контрактом на поставку № 2009 від 20.09.2023 (далі - договір) в розмірі 20823590,00 грн, що станом на дату подання позову за офіційним курсом євро до гривні, встановленим Національним Банком України, складає 493450 євро.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

Параграфом 3 Глави 2 ГПК України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Відповідно до ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем за позовом є іноземна особа - KONCAR-Generators and Motors Ltd. for manufacturing, місцезнаходженням якої є м. Загреб, Республіка Хорватія.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 ГПК України).

Згідно зі ст. 366 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, визначається Законом України "Про міжнародне приватне право".

Цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до ст. 4-1 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами. Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення. Угода про вибір суду, якою обрано суд України, укладається у письмовій формі відповідно до закону України. Угода про вибір суду не може передбачати зміну виключної підсудності справи з іноземним елементом судам України. Недійсність правочину, складовою частиною якого є угода про вибір суду, не тягне за собою недійсність угоди про вибір суду.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право", підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлені підстави визначення підсудності справ судам України. Суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

При цьому, ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов`язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов`язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

У пункті 14.1 договору сторони погодили, що намагатимуться вирішувати можливі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути з цього контракту або у зв`язку з ним шляхом досягнення відповідної домовленості.

Згідно п. 14.2 договору, якщо сторони не можуть дійти згоди таким шляхом, усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим контрактом або в зв`язку з ним, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному арбітражному суді ICC і має бути остаточно вирішені згідно з Правилами арбітражу Міжнародної торгової палати. Правом, що регулює цей контракт, є матеріальне право Швейцарії. Арбітражний суд складається з одноосібного арбітра. Місце проведення засідання Арбітражного суду - м. Женева. Мова арбітражного розгляду англійська.

У відповідності до п.14.3 договору рішення Міжнародного арбітражного суду ICC буде обов`язковим для виконання обома сторонами.

Будь-яких умов щодо підсудності спорів, що виникли або можуть виникнути між сторонами за контрактом, судам України, зокрема Господарському суду Волинської області договір не містить.

Підстави, визначені Законом України "Про міжнародне приватне право", іншими законами України чи міжнародними договорами України для розгляду даної справи в порядку виключної підсудності Господарський суд Волинської області суд не встановив, а позивач не обґрунтував.

При цьому, суд встановив, що у специфікації сторонами узгоджено умови поставки - FCA завод продавця, Загреб, Хорватія (згідно INCOTERMS-2010).

Відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 (Incoterms 2010), термін FCA (Free Carrier/ФРАНКО ПЕРЕВІЗНИК) означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у своїх приміщеннях або в іншому обумовленому пункті. При цьому сторони повинні узгодити місце передачі товару.

Варто звернути увагу на місце поставки - воно вказується після трьох латинських літер FCA і означає, що продавець власним коштом і під свою відповідальність постачає товар в цю точку. Вона визначена сторонами у специфікації (додаток 1) до договору і фактично значиться як завод продавця, Загреб, Хорватія. Тобто, місцем виконання договору в частині поставки товару є місце фактичної передачі товару продавцем уповноваженій особі покупця на території Республіки Хорватія, з якої має відбутися доставка товару.

Також суд приймає посилання позивача на правову позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові по справі №926/4889/22 від 16 червня 2023 року щодо застосування норм права, а саме наявність арбітражної угоди не може бути підставою відмови у відкритті провадження у справі згідно пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, а лише може бути підставою для залишення позову без розгляду у передбачених законом випадках, але після відкриття провадження у справі та за наявності сукупності умов, визначених у пункті 7 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, позивачем не враховано, що за результатами розгляду зазначеної касаційної скарги, справу направлено на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, а саме для встановлення чи підсудна справа за участю іноземної особи судам України на підставі норм Закону України "Про міжнародне приватне право" (зокрема ст. ст. 76, 77 цього Закону) та чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом перевірено та не встановлено, що дана справа за участю іноземної особи по спірному договору підсудна судам України на підставі норм Закону України "Про міжнародне приватне право" (зокрема ст. ст. 76, 77 цього Закону) та чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, про що зазначалося вище.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, поняття "заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, і тих спорів, які не можуть розглядатися в судах України.

Враховуючи викладене, оскільки на теперішній час судом не встановлено, що дана справа підсудна судам України на підставі ГПК України, норм Закону України "Про міжнародне приватне право" (зокрема ст. ст. 76, 77 цього Закону) та чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новасфера" до KONCAR-Generators and Motors Ltd. for manufacturing про стягнення 20823590,00 грн на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Керуючись статтями 4, 175, 234, 235, 366 Господарського процесуального кодексу України,-

ухвалив:

у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новасфера" до KONCAR-Generators and Motors Ltd. for manufacturing про стягнення 20823590,00 грн - відмовити.

Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 12.04.2024.

Суддя А. С. Вороняк