УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/5436/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Бенедисюка І.М. (головуючий), Ємця А.А., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 ,

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2023 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2024

за позовом ОСОБА_1

до: приватного виконавця Теличка Віктора Анатолійовича;

державного підприємства "СЕТАМ";

товариства з обмеженою відповідальністю "Троїцька Зірка"

про визнання електронного аукціону недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернулася 19.03.2024 через підсистему "Електронний суду" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила: скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2024 (повний текст постанови виготовлено 28.02.2024) зі справи № 904/5436/23; справу передати до господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду.

Предметом касаційного розгляду є ухвала місцевого господарського суду, залишена без змін постановою апеляційного господарського суду, про відмову у відкритті провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2024 касаційну скаргу позивача залишено без руху, оскільки в супереч вимог пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за розгляд вказаної касаційної скарги. Надано строк для усунення недоліків.

ОСОБА_1 , в межах стоку визначеного ухвалою Верховного Суду від 25.03.2024, направила 01.04.2024 через підсистему "Електронний суду" до Верховного Суду заяву про виконання ухвали суду касаційної інстанції, долучивши документ про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі за розгляд вказаної касаційної скарги.

Відповідно до частин першої та другої статті 294 ГПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. До відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження.

Заперечень проти відкриття касаційного провадження не надходило.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

При цьому, положеннями абзацу 1 частини четвертої статті 294 ГПК України визначено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Зазначена касаційна скарга подана на підставі пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, в чому полягає порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права судом апеляційної інстанції, з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми та змісту, а подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Згідно з частиною п`ятою статті 301 ГПК України, перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При цьому предметом касаційного розгляду є ухвала місцевого господарського суду, переглянута судом апеляційної інстанції, якою відмовлено позивачу у відкритті провадження у справі, тобто розгляд справи не закінчено.

За приписами частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. В такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 буде здійснюватися в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Крім того, приватний виконавець Теличко Віктор Анатолійович (далі - приватний виконавець, заявник) звернувся 24.03.2024 через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду із заявою про зловживання позивачем процесуальними правами, мотивованою поданням ОСОБА_1 декількох позовів до одних відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав про: визнання недійсним результату електронного аукціону, визнання недійсним протоколу проведення електронного аукціону (торгів) від 15.05.2023 № 587968 та визнання недійсним акта про проведений електронний аукціон по реалізації майна ОСОБА_1 , що відбувся 15.05.2023 в електронній торговій системі державного підприємства "Сетам", а саме: лоту 526924 - нежитлового приміщення загальною площею 443,3 м2, за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши вказану заяву, Верховний Суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ з метою їх правильного вирішення, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Частинами першою та другою статті 43 ГПК України унормовано обов`язок учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, й те, що зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Таким чином суд може визнати зловживанням процесуальними правами саме конкретні дії учасників судового процесу.

Однак в цьому випадку ОСОБА_1 , реалізувала своє право як учасник справи на касаційне оскарження судових рішень, передбачене чинним ГПК України. При цьому її касаційна скарга після усунення недоліків, визначених ухвалою Верховного Суду від 25.03.2024 (шляхом подання заяви в межах строку, визначеного судом касаційної інстанції), відповідає вимогам статті 290 ГПК України.

Належне використання свого права на касаційне оскарження судових актів не є зловживанням процесуальними правами згідно зі статтею 43 ГПК України.

Верховний Суд звертає увагу приватного виконавця, що при вирішенні питань про визнання тих чи інших дій зловживанням правами, позиція учасників справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів та не ставить розв`язання цих задач у залежність від волі учасників справи.

Отже, з у рахуванням викладеного та зважаючи, що заявником не доведено згідно зі статтею 74 ГПК України того, що в діях позивача при поданні касаційної скарги прослідковується зловживання процесуальними правами в розумінні статті 43 ГПК України, Верховний Суд виснує, що відсутні підстави для задоволення вказаної заяви приватного виконавця.

Керуючись частиною тринадцятою статті 8, 234, 294 та частиною п`ятою статті 301 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2024 зі справи № 904/5436/23 та здійснити їх перегляд у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Учасники спору можуть подати відзиви на касаційну скаргу до 23 квітня 2024 року.

3. У задоволенні заяви приватного виконавця Теличка Віктора Анатолійовича про визнання зловживанням процесуальними правами подання касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

4. Витребувати матеріали справи № 904/5436/23 господарського суду Дніпропетровської області.

5. Копію ухвали надіслати до господарського суду Дніпропетровської області та Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова