УХВАЛА

10 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 908/1410/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2024 (колегія суддів у складі: Кощеєв І. М. - головуючий, Дармін М. О., Чус О. В.) та рішення Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 (колегія суддів у складі: Колодій Н. А. - головуючий, Горохов І. С., Топчій О. А.)

за позовом керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області 2. Фермерського господарства «Діана-2»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1

про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки

за участю: прокурора Підяш О. С. (посвідчення),

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Керівник Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - відповідач-1), Фермерського господарства «Діана-2» (далі - відповідач-2), у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача-1 від 14.03.2016 № 8-190/15-16-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду»;

- визнати недійсним договір оренди землі від 14.03.2016 щодо земельної ділянки площею 76,1881 га з кадастровим номером :03:003:0280, який укладено між відповідачем-1 та ОСОБА_1 (далі - третя особа), припинивши право оренди третьої особи зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право № 13709319 від 15.03.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24;

- зобов`язати відповідача-2 повернути позивачу земельну ділянку площею 76,1881 га з кадастровим номером :03:003:0280, яка розташована за межами населеного пункту села Велика Знам`янка Кам`янсько - Дніпровського району Запорізької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24).

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний наказ та оспорюваний договір вчинені на порушення вимог законодавства, чим порушені права та законні інтереси позивача, тому вони підлягають захисту у судовому порядку.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 у задоволенні позову відмовлено.

2.2 Судове рішення мотивовано тим, що прокурор не довів тих обставин з якими пов`язував свої позовні вимоги та відсутністю підстав для задоволення заяв про застосування строків позовної давності, оскільки право позивача не порушено.

2.3 Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2024, вказане рішення місцевого господарського суду змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

2.4 Свій висновок апеляційний суд мотивував тим, що спірна земельна ділянка передана відповідачу-2 з порушенням порядку її надання, що свідчить про незаконність спірного наказу, але ця позовна вимога є не ефективним способом захисту, оскільки її задоволення не призведе до відновлення володіння цією ділянкою, а також спірний наказ вичерпав свою дію шляхом його реалізації внаслідок укладення оспорюваного договору та державної реєстрації права оренди на земельну ділянку. З огляду на відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог до відповідача-1 про визнання незаконним та скасування спірного наказу, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для дослідження питання застосування строку позовної давності до вимог у цій частині позову до відповідача-1. В частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про визнання недійсним договору та зобов`язання відповідача-2 повернути земельну ділянку, апеляційний суд вказав на пропуск прокурором строку позовної давності, відсутності його клопотання про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності та наявності заяв відповідача-2 та третьої особи про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі заявник просить скасувати вищевказані судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилався на те, що судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що суди застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19, від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, у постановах Верховного Суду від 02.11.2022 № 685/1008/20, від 11.01.2023 у справі № 924/820/21, від 09.08.2023 у справі № 922/1832/19, від 10.01.2024 у справі № 922/1130/23, від 16.01.2024 у справі № 615/986/20.

3.3 Поданий відповідачем-1 відзив не може бути прийнятий до розгляду з огляду на таке.

3.4 Частиною першою статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

3.5 У даній справі ухвалою Верховного Суду від 11.03.2024 учасникам справи було встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 25.03.2024. Проте відповідачем-1 відзив надісланий засобами електронного зв`язку 02.04.2024, тобто поза межами зазначеного строку.

3.6 Згідно частини четвертої статті 13 цього Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.7 Відповідно до положень частини першої статті 118 вказаного Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

3.8 Отже поза межами вказаного строку право на подачу відзиву відсутнє.

3.9 На підставі викладеного, відзив не може бути врахований під час розгляду касаційної скарги.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що рішенням Кам`янсько-Дніпровської районної ради народних депутатів Запорізької області від 06.05.1992 № 2 «Про відвід землі для створення сільського господарства» (далі - Рішення) вирішено надати земельні ділянки загальною площею 621,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства громадянам, з яких третій особі - 50,0 га.

4.2 З 26.01.1995 третя особа стала засновником та головою відповідача-2, заснованого на земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення площею 50,00 га, яка була надана третій особі у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства відповідно до Рішення, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0280.

4.3 14.03.2016 відповідачем-1 видано наказ № 8-190/15-16-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» (далі - Наказ), яким затверджено розроблений державним підприємством "Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду третій особі для ведення фермерського господарства на території Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за межами населеного пункту.

4.4 Відповідно до пункту 2 Наказу передано в оренду третій особі земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 76,1881 га (кадастровий номер :03:003:0280) строком на сім років, для ведення фермерського господарства, розташовану на території Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за межами населеного пункту.

4.5 На підставі Наказу, 14.03.2016 відповідач-1 (орендодавець) та третя особа (орендар) уклали договір оренди землі, за умовами пунктів 1, 2, 7 якого, з урахуванням додаткової угоди від 04.11.2016, орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 76,1881 га для ведення фермерського господарства (кадастровий номер ділянки :03:003:0280), яка знаходиться на території Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за межами населеного пункту, строком на 49-ть років.

4.6 Право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0280 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою 15.03.2016.

4.7 Відповідно до наказу відповідача-1 від 21.12.2018 № 8-2304/15-18-ГС «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Кам`янсько-Дніпровській міській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 11769,6698 га, які розташовані на території Кам`янсько-Дніпровської міської об`єднаної територіальної громади Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за межами населеного пункту згідно з додатком. На використання земельних ділянок встановлено обмеження та обтяження прав згідно з додатком. Право власності на земельні ділянки, зазначені в додатку до наказу, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

4.8 У графі 17 додатку до вказаного наказу міститься запис: кадастровий номер :03:003:0280, площа: 76,1881 га відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку: договір оренди землі від 14.03.2016, третя особа.

4.9 Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 01.06.2020 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 24 зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:280 площею 76,1881 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 03.03.2016, з цільовим призначенням: для ведення фермерського господарства, за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с/рада, Великознам`янська.

4.10 При цьому апеляційний суд встановив, що 29.03.2016 третьою особою зареєстрований відповідач-2, який відповідно до пункту 1.2 статуту заснований на земельних ділянках, що надані в оренду для ведення фермерського господарства третій особі.

4.11 Встановлено, що на момент отримання в оренду земельної ділянки третя особа вже була засновником та головою відповідача-2, а у березні 2016 року третя особа отримала в оренду чотири земельні ділянки державної власності, загальною площею понад 260 га, які розташовані на території Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області.

4.12 Також судом апеляційної інстанції встановлено, що за третьою особою та відповідачем-2 не зареєстровано жодної сільськогосподарської техніки, що підтверджується інформацією Головного управління Держспоживслужби в Запорізькій області від 13.02.2020 вих. № 08-13-13/887.

4.13 Апеляційний суд встановив, що за інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.02.2020 вих. № 0800-0603-6/5100 у відповідача-2 кількість зареєстрованих осіб у 2016 році складало одну особу, з 2017 по 2019 роки три особи, що об`єктивно ставить під сумнів можливість самостійного забезпечення обробітку земельної ділянки загальною площею 76,1881 га, що вказує на відсутність у відповідача-2 власних виробничих та трудових ресурсів для повноцінного оброблення та використання земельної ділянки.

4.14 Відповідно до інформації позивача від 24.02.2020 вих.№ 737/12-10 сплата орендної плати за орендовані земельні ділянки за 2018-2019 роки здійснювалась від імені третьої особи.

4.15 Крім того встановлено, що відповідачем-2 подано заяву про застосування строків позовної давності до вимог прокурора.

4.16 Спір виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю правових підстав для визнання незаконним та скасування Наказу, визнання недійсним договору оренди землі від 14.03.2016 та зобов`язання її повернути на користь позивача.

4.17 Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.18 Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

4.19 У даній справі, судові рішення у якій переглядаються у касаційному порядку, суди попередніх інстанцій розглянули спір про визнання незаконним та скасування спірного наказу відповідача, визнання недійсним оспорюваного договору та зобов`язання відповідача-2 повернути земельну ділянку позивачу, а позов обґрунтовано тим, що третя особа не мала наміру використовувати земельні ділянки для цілей, заявлених для їх отримання, а саме для ведення фермерського господарства, тобто третьою особою штучно створені передумови застосування пільгового порядку для отримання земельної ділянки без наміру самостійного господарювання на ній.

4.20 За цих обставин апеляційний суд, частково погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, з обставин та мотивів викладених у постанові суду апеляційної інстанції.

4.21 У касаційній скарзі прокурор, як підставу для касаційного оскарження зазначає, що суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19, від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, у постановах Верховного Суду від 02.11.2022 № 685/1008/20, від 11.01.2023 у справі № 924/820/21, 09.08.2023 у справі № 922/1832/19, від 10.01.2024 у справі № 922/1130/23, від 16.01.2024 у справі № 615/986/20.

4.22 На предмет подібності необхідно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів (обставини, на які посилається сторона позивача) і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

4.23 Колегія суддів зазначає, що висновки щодо застосування норм права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними із правовідносинами у справі № 908/1410/20, що розглядається.

4.24 Подібних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 19.12.2023 у справі № 908/1412/20 між тими ж сторонами та з тих же підстав позову та касаційного оскарження, що і у справі, яка переглядається.

4.25 Отже, після відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції встановлено, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у наведених постановах Верховного Суду, та на які посилався заявник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

4.26 За вказаних обставин касаційне провадження за касаційною скаргою заявника підлягає закриттю відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України.

4.27 У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягають.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2024 у справі № 908/1410/20, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач