ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024м. ХарківСправа № 922/5105/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради (63601, Харківська область, Куп`янський район, смт Шевченкове, пров. Ломоносова, 5, )
до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, 149, м. Харків, 61037, )
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю учасників справи:

позивача - Жукова В.М.

відповідача - Федорович Ю.С.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати відповідача визначити обсяг спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за кожен розрахунковий місяць, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, виходячи з умов Договору, обсяг спожитої (розподіленої) енергії кожного місяця повинен визначатися розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця, чого останнім зроблено не було, з посиланням на норми Цивільного кодексу України. На думку позивача, відповідач неправомірно не визначав обсяг розподіленої електричної енергії за 9 місяців 2022 року, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, липень, червень, серпень, вересень та жовтень.

Ухвалою суду від 05.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, почато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем самостійно було подано відомості про витрати електричної енергії станом на 18.11.2022, 30.11.2022 з даними попередніх та теперішніх показів лічильника, з визначенням різниці та витратами електричної енергії по т.о. На підставі поданих позивачем даних, відповідачем і було визначено обсяги спожитої позивачем електричної енергії. Позивачем було підписано та скріплено печаткою підприємства (без жодних зауважень) акт про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2022 року та акт № 65-478/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії з розбивкою по постачальникам селищної ради.

Отже, у відповідача відсутні правові підстави для визначення обсягу спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за спірні періоди розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця, адже це буде суперечити вимогам Наказу Міністерства енергетики України, Закону України Про ринок електричної енергії.

Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву, не погоджуючись з доводами відповідача, посилається на те, що виходячи з умов договору оператором системи, тобто АТ "Харківобленерго", обсяг спожитої (розподіленої) енергії кожного місяця повинен визначатися розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Але 9 місяців 2022 року обсяг спожитої електроенергії не визначався, чим відповідач порушив умови договору, а саме п.3.4. Як зазначає позивач, у нього не було фізичних та технічних можливостей подавати відомості про використану електричну енергію щомісячно через окупацію території, де розташоване підприємство, за період лютий-жовтень 2022 року акти про обсяги розподіленої електричної енергії сторонами договору не підписувалися, а щомісячні показники не подавалися.

Також у відповіді на відзив, позивач не заперечує проти підписання та скріплення печаткою акту № 65-478/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії з розбивкою по постачальникам за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 65-478, згідно з яким обсяг розподіленої електричної енергії станом на 18.11.2022 становить 32109 кВт/год. Проте, як зазначає позивач підписаним актом КП "АКВА" підтвердив, що станом на 18.11.2022 показники по лічильнику становили саме 32109 кВт/год (не більше і не менше), але не використану електричну енергію за 18 днів листопада 2022 року.

Відповідач надав суду заперечення (на відповідь на відзив), які фактично дублюють заперечення, викладені ним у відзиві на позов.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось.

В судовому засіданні 01.02.2024 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29.02.2024.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує в повному обсязі, просить суд в його задоволенні відмовити з підставі, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство "АКВА" Шевченківської селищної ради (позивач), на підставі п.4 Постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 № 312, приєдналось до публічного договору АТ "Харківобленерго" (відповідач) споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - договір), який розміщений на офіційному сайті відповідача на умовах договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 65-478 від 01.01.2019.

Цей договір, відповідно до п.1.1 договору, є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

За умовами п.2.1 договору відповідач взяв на себе зобов`язання надавати позивачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку позивача, облікових базах даних позивача, а позивач, відповідно до п.2.3 договору, зобов`язався оплачувати за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги відповідача згідно з додатком 4 "Порядок розрахунків".

У п.3.1 договору сторони погодили, що облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається відповідачем та споживається позивачем на межі балансової належності об`єкта позивача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт·год).

За підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку позивачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником позивача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються відповідачем в особистому кабінеті позивача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача. За необхідності для позивача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць позивач (його постачальник) має укласти із Оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, у якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до адміністратора комерційного обліку (за необхідності) (п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.4 договору, споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку. Перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду засобу комерційного обліку. У разі ненадання споживачем звіту про дані комерційних засобів обліку протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційної передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду засобу комерційного обліку протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.

Визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця, за умовами п.3.5 договору, передається адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи розподілу.

У листопаді представниками позивача та відповідача підписано Акт № 65-478/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії з розбивкою по постачальникам за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 65-478, згідно з яким станом на 18.11.2022 обсяг розподіленої електричної енергії по постачальнику ПрАТ "Харківенергозбут" становить 32109 кВт/год. З 18.11.2022 постачальник електричної енергії змінився.

Згідно з відомостями про витрати електричної енергії за аналогічний період, за листопад місяць 2021 року за договором № 65-478 за листопад 2021 року фактично спожито 3840 кВт/год. Покази по постачальнику АТ "Харківобленерго" зафіксовано на 18.11.2022. Як зазначає позивач, за 18 днів він технічно не міг використати 32109 кВт/год. Таким чином, відповідач неправомірно не визначав обсяг розподіленої електричної енергії за 9 місяців 2022 року, а саме: за лютий, березень, квітень, травень, липень, червень, серпень, вересень, жовтень, а в листопаді 2022 року станом на 18.11.2022 визначив обсяг розподіленої електричної енергії за всі 10 місяців разом, включаючи 18 днів листопада 2022 року.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує на те, що територія Шевченківської селищної територіальної громади, де розташоване КП "АКВА", з перших днів повномасштабної війни Російської Федерації в Україні (з 26.02.2022) була окупована, та офіційно територію було деокуповано українськими військами 08.09.2022, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією". У період окупації на території Шевченківської селищної територіальної громади, де розташоване підприємство позивача, був відсутній зв`язок та інтернет. На території самого підприємства постійно знаходилась ворожа армія, працівники підприємства працювали під повним контролем поставлених ворожих військових та у цей період у працівників позивача не було доступу до приладів обліку електроенергії, фізичної та технічної можливості передавати у цей період АТ "Харківобленерго" покази обліку електричної енергії. Але в цей період підприємство не зупиняло свою діяльність ні на день, а надання послуг з водопостачання та водовідведення передбачає щоденне використання електроенергії.

Як вважає позивач, виходячи з умов договору, відповідачем обсяг спожитої (розподіленої) енергії кожного місяця повинен визначатися розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Але 9 місяців 2022 року обсяг спожитої електроенергії не визначався, чим відповідач порушив умови договору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України "Про правовий режим воєнного стану", цей Закон визначає зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб.

Частиною 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено воєнний стан як особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із преамбулою Закону України "Про ринок електричної енергії", цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України "Про ринок електричної енергії" формування та реалізацію державної політики в електроенергетиці здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, та інші органи державної влади відповідно до законодавства.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, у сфері електроенергетики, відповідно до ч.4 ст.5 Закону України "Про ринок електричної енергії" належать: 1) формування та реалізація державної політики в електроенергетичному комплексі з урахуванням положень Енергетичної стратегії України; 2) формування державної політики з нагляду (контролю) у сфері електроенергетики; 3) розроблення державних цільових програм; 4) розроблення і затвердження правил безпеки постачання електричної енергії та здійснення моніторингу безпеки постачання електричної енергії; 5) розроблення і затвердження галузевих технічних регламентів відповідно до Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності"; 6) затвердження нормативних характеристик технологічних витрат електричної енергії на її передачу та розподіл електричними мережами; 8) розроблення порядку формування прогнозного балансу електричної енергії ОЕС України; 9) формування та затвердження прогнозного балансу електричної енергії ОЕС України; 10) здійснення в межах своєї компетенції науково-технічної політики в електроенергетичному комплексі; 10-1) забезпечення в межах повноважень, передбачених законом, організації та проведення аукціонів з розподілу квот підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; 10-2) розроблення порядку визначення екологічної цінності електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії; 10-3) формування та реалізація державної політики у сфері відновлюваних джерел енергії; 11) здійснення інших повноважень, визначених цим Законом, іншими законами України та покладених на нього Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, має право отримувати від учасників ринку інформацію, необхідну для виконання ним своїх повноважень відповідно до вимог цього Закону.

Згідно із Положенням про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 507, Міністерство енергетики України (Міненерго) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міненерго є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує: формування та реалізує державну політику в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному, нафтогазовому та нафтогазопереробному комплексі (далі - паливно-енергетичний комплекс).

13.04.2022 Наказом Міністерства енергетики України № 148 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану", який був чинним у спірний період, затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану (далі - Положення).

Відповідно до ч.1 Положення, учасники роздрібного ринку електричної енергії керуються вимогами Закону України "Про ринок електричної енергії" та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням цього Положення, для забезпечення стабільної роботи ринку електричної енергії в умовах воєнного стану.

Пунктом 9 Положення передбачено, що обсяги споживання електричної енергії визначаються з урахуванням таких особливостей:

1) обсяги споживання електричної енергії на об`єктах споживачів визначаються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 311 (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20 березня 2020 року № 716) (далі - Кодекс комерційного обліку електричної енергії), крім об`єктів споживачів, розташованих на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях;

2) обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються:

- з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення);

- приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам;

- приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача;

- у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу.

Коефіцієнт приросту/зниження споживання електричної енергії розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми, як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці за наявними у оператора системи фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи;

3) оператор системи з урахуванням підстав, зазначених в абзацах третьому та четвертому підпункту 2 цього пункту, має перерахувати обсяги електричної енергії на підставі заяви споживача із дати підтвердженого виникнення підстав.

Після отримання оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії документально підтверджених фактичних показів лічильника(ів), у тому числі після припинення чи скасування воєнного стану, щомісячні обсяги спожитої електричної енергії споживачем визначаються за середньодобовим обсягом споживання, який розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів лічильника(ів) та кількості днів між цими зчитуваннями (без урахування днів, коли відбувались перерви в електропостачанні споживача).

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано, що позивачем самостійно було подано відомості про витрати електричної енергії з даними попередніх та теперішніх показів лічильника, з визначенням різниці та витратами електричної енергії по т.о., підписано та скріплено печаткою підприємства (без жодних зауважень) акт про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2022 року та Акт № 65-478/30112022 від 30.11.2022 про обсяги розподіленої електричної енергії, на підставі яких і було визначено обсяги спожитої позивачем електричної енергії.

Таким чином, з огляду на Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для визначення обсягу спожитої (розподіленої) позивачем електричної енергії за спірні періоди розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1, ч.2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "08" квітня 2024 р.

Суддя Т.А. Лавренюк