ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. Справа№ 910/10208/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства "Захід"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023

у справі № 910/10208/23 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП МАНУФАКТУРА"

до Державного науково-виробничого підприємства "Захід"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП МАНУФАКТУРА" (далі - позивач; ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА"; Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання Державного науково-виробничого підприємства "Захід" (надалі - відповідач; ДНВП "Захід"; апелянт) не чинити перешкод у користуванні орендованим майном за договором оренди № 16-А/18 від 01.01.2018 та надати вільний доступ до майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП МАНУФАКТУРА".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/10208/23 позов задоволено повністю.

03.10.2023 ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА" звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10208/23 та покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 31 000 грн.

17.10.2023 Господарським судом міста Києва було прийнято додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП МАНУФАКТУРА" про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю; стягнуто з Державного науково-виробничого підприємства "ЗАХІД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП МАНУФАКТУРА" 31 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, ДНВП "Захід" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА" про покладання на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що додаткове рішення підлягає скасуванню з огляду на недоведеність понесених ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА" витрат на надання послуг адвоката Бутиріна Я.Я.

Також апелянт наголошує, що подані до суду першої інстанції докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу не свідчать про реальність таких витрат.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023 апеляційна скарга ДНВП "Захід" у справі № 910/10208/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Державного науково-виробничого підприємства "Захід" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 відкладено до надходження матеріалів справи № 910/10208/23 до Північного апеляційного господарського суду та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10208/23.

11.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва, на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 04.12.2023, надійшли матеріали справи № 910/10208/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 апеляційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства "Захід" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23 залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказу надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами позивачу у даній справі - ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА", з урахуванням положень ст. 42 ГПК України. В межах строків, встановлених ухвалою від 18.12.2023, представником апелянта подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами позивачу у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 клопотання Державного науково-виробничого підприємства "Захід" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23 - задоволено; поновлено Державному науково-виробничому підприємству "Захід" строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного науково-виробничого підприємства "Захід" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23; призначено розгляд апеляційної скарги Державного науково-виробничого підприємства "Захід" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23 на 19.02.2024.

22.01.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить її відхилити. Свої заперечення ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА" мотивує долученням до матеріалів справи усіх документів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У зв`язку з перебуванням судді Корсака В.А. у відпустці, судове засідання у справі № 910/10208/23, призначене на 19.02.2024, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 розгляд апеляційної скарги Державного науково-виробничого підприємства "Захід" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23 призначено на 01.04.2024.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в електронний кабінет представника ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА" - адвоката Бутиріна Я.Я.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про покладання на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованого клопотання позивача про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

За ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП МАНУФАКТУРА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання Державного науково-виробничого підприємства "Захід" не чинити перешкод у користуванні орендованим майном за договором оренди № 16-А/18 від 01.01.2018 та надати вільний доступ до майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП МАНУФАКТУРА".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/10208/23 позов задоволено повністю; зобов`язано Державне науково-виробниче підприємство «ЗАХІД» не чинити перешкод Товариству з обмеженою відповідальністю «ВП МАНУФАКТУРА» у користуванні орендованим за договором оренди від 01.01.2018 № 16-А/18 складським приміщенням площею 21 м2, яке розташоване за адресою: місто Київ, бульвар Академіка Вернадського, 38 у Дільниці оснастки і надати вільний доступ до майна позивача, яке описано в листі від 15 травня 2023 року.

Відповідно до поданої до суду першої інстанції заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем зазначено про розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу в сумі 31 000 грн., які він просив покласти на відповідача.

Місцевий господарський суд, надавши оцінку всім матеріалам справи та доводам, за відсутності заперечень та клопотання відповідача про зменшення заявлених витрат, дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи у сумі 31 000 грн. і розмір таких витрат є обґрунтованим до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Згідно статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Одночасно, за змістом частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Так, на підставі долучених до матеріалів справи документів, Північним апеляційним господарським судом встановлено, що 16.06.2023 між ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА" та адвокатом Бутиріним Я.Я. укладено договір про надання правничої допомоги № 27/2023, за яким адвокат надає правову допомогу клієнту з будь-яких питань, в будь-яких судових процесах і досудових провадженнях.

За п. 5 договору про надання правничої допомоги адвокат направляє клієнту рахунок-фактуру із зазначенням опису/виду правової допомоги/послуги та її вартості. Протягом трьох робочих днів з моменту надання (виконання) вказаної у рахунку-фактурі правової допомоги/послуги адвокат та клієнт складають акт виконаних робіт.

Відповідно, підтвердженням надання (виконання) адвокатом вказаної у рахунку-фактурі правової допомоги/послуги клієнту є складений останніми акт виконаних робіт.

В підтвердження понесених витрат на послуги з правничої допомоги позивачем додано: рахунок-фактуру № 1/06/23 від 23.06.2023, довідку від 23.06.2023 про отримання адвокатом коштів від клієнта в сумі 13 000,00 грн., витяг від 23.06.2023, платіжну інструкцію № Р24АР24АD3372 від 20.09.2023, акт виконаних робіт від 19.07.2023.

З акта виконаних робіт від 19.07.2023 вбачається про надання адвокатом та отримання клієнтом правничої допомоги в повному обсязі на суму 21 000,00 грн.

Поряд із цим, матеріали справи не містять складеного між адвокатом та клієнтом акта виконаних робіт на загальну суму 31 000,00 грн., визначеної у рахунку-фактурі № 1/06/23 від 23.06.2023, що, тим самим, вказує на непідтвердження позивачем обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт на відповідну їх вартість.

Апеляційним судом також зазначається, що зі змісту платіжної інструкції № Р24АР24АD3372 від 20.09.2023 вбачається про здійснення ОСОБА_1 переказу власних коштів на користь Бутиріна Я.Я .

В той же час, у вказаній платіжній інструкції відсутня інформація про здійснення ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА" на суму 10 000,00 грн. конкретно за договором про надання правничої допомоги № 27/2023 від 16.06.2023.

За таких обставин, колегія суддів критично оцінює висновки суду першої інстанції про реальність надання адвокатом та отримання позивачем правової допомоги/послуги за договором про надання правничої допомоги № 27/2023 від 16.06.2023 в сумі 10 000,00 грн.

Отже, апеляційний суд вважає доведеними доводи апелянта щодо відсутності належних доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 10 000,00 грн.

Поряд з цим, з урахуванням того, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, колегію суддів відхиляються твердження відповідача щодо не перерахування клієнтом на користь адвоката коштів за правничу допомогу у в сумі 21 000,00 грн., оскільки актом виконаних робіт від 19.07.2023 сторонами договору про надання правничої допомоги № 27/2023 від 16.06.2023 засвідчено як про оплату позивачем на користь адвоката Бутиріна Я.Я. 21 000,00 грн., так і про відсутність будь-яких претензій між ТОВ "ВП МАНУФАКТУРА" та адвокатом Бутиріним Я.Я. щодо проведених платежів на вказану суму.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Частиною 1 статті 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ДНВП "Захід" в частині стягнення 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства "Захід" - задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23 - скасувати в частині стягнення 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відмовити у стягненні з Державного науково-виробниче підприємство "ЗАХІД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП МАНУФАКТУРА" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

4. В іншій частині додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10208/23 - залишити без змін.

5. Справу № 910/10208/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.04.2024.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков