ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3110/23

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Головного управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю «С Т А Р Т Б У Д»
простягнення 762684,07 грн.
за участю представників

позивача:не з`явились
відповідача:Мазур І.О. адвокат, ордер від 21.11.2023 серія АІ № 1498090
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Головного управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «С Т А Р Т Б У Д» (далі відповідач) про стягнення 762684,07 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне врахування до актів приймання виконаних робіт за договором на закупівлю робіт з Капітального ремонту пішохідних доріжок в Соцмістечку в м. Бориспіль, Київської області ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 (ДК 021:20-9 Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) від 14.07.2020 № 271, укладеним між сторонами у справі, коштів на покриття ризиків, інфляції, технічний та авторський нагляд та додаткові витрати при виконанні будівельних робіт у літній період, що призвело до завищення вартості робіт на загальну суму 762684,07 грн. (з ПДВ), чим порушено п.п. 6.4.4, 6.4.7.ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, що встановлено за результатами ревізії Північним офісом Держаудитслужби, у зв`язку з чим позивач зазнав збитків в заявленому до стягненні розмірі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2023 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 24.11.2023.

У встановлений судом строк відповідач через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву від 21.11.2023 (вх. № суду 4722/23 від 22.11.2023), в якому заперечує проти позову, з підстав, які зводяться до того, що відповідачем виконані роботи в обсязі та по вартості, які були погоджені сторонами на етапі укладення договору. Акти приймання виконаних будівельних робіт повністю відповідають Договірній ціні та Локальному кошторису як в частині одиничних розцінок на роботи й матеріали, так і в частині загальної вартості робіт. В Актах приймання виконаних будівельних робіт, як і в Договірній ціні передбачено кошти на покриття ризиків. Але ні в Актах приймання виконаних будівельних робіт, ні в Договірній ціні і Локальному кошторисі, не передбачено коштів на покриття інфляції, коштів на технічний та авторський нагляд, коштів на покриття додаткових витрат при виконанні будівельних робіт у літній період. Відповідачем не порушені чинних на той момент вимог законодавства України. ТОВ «С Т А Р Т Б У Д» вважає, що акт ревізії Північного офісу Держаудитслужби № 07-30/468 від 28.09.2021 не є належним і допустимим доказом порушення ТОВ «С Т А Р Т Б У Д» зобов`язань за договором. Акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді. За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Відповідач стверджує, що він не порушував своїх зобов`язань, які виникли на підставі укладеного договору, що підтверджується тим, що Акти приймання виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати підписані з боку позивача без жодних зауважень ні по обсягах, ні по якості. В діях відповідача немає складу цивільного правопорушення, а позивач не поніс жодних збитків, адже оплатив вартість виконаних робіт відповідно до підписаних обома сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3.

В установлений судом строк позивач подав суду відповідь на відзив від 11.12.2023 (вх. № суду 23053/23 від 14.12.2023), в якому позивач наводить власні спростування на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Через систему «Електронний суд» ТОВ «С Т А Р Т Б У Д» подало додаткові пояснення від 09.01.2024 (вх. № суду 164/24 від 09.01.2024)

Через систему «Електронний суд» ТОВ «С Т А Р Т Б У Д» від 14.02.2024 (вх. № суду 1591/24 від 15.02.2024) подало заперечення на відповідь на відзив від 12.02.224 (вх. № суду 1591/24 від 15.02.2024), в яких відповідач наводить власні спростування на доводи позивача, викладені у відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.02.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.03.2024 о 10.00. Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 05.03.2024 об 11:10.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав через систему «Електронний суд» клопотання від 07.03.2024 (вх. № суду 2440/24 від 07.03.2024) про розгляд справи у відсутності позивача.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Частино 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що неявка позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір на закупівлю робіт з Капітального ремонту пішохідних доріжок в Соцмістечку в м. Бориспіль, Київської області ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 (ДК 021:20-9 Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) від 14.07.2020 № 271 (далі договір), відповідно до умов якого позивач замовник доручає, а відповідач підрядник забезпечує відповідно до проектної кошторисної документації, умов договору та договірної ціни виконання робіт з Капітального ремонту пішохідних доріжок в Соцмістечку в м. Бориспіль, Київської області ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 (ДК 021:20-9 Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) (далі роботи) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору обсяги робіт, виконання яких є предметом цього договору, можуть бути зменшені замовником в односторонньому порядку, залежно від реального фінансування видатків замовника, що оформляється додатковою угодою.

Відповідно до п. 2.1 договору підрядник розпочинає виконання робіт протягом 10 календарних днів з моменту підписання договору або з моменту отримання від замовника авансу, якщо такий був передбачений договором та зобов`язується завершити виконання даних робіт до 31.08.2020 року, згідно погодженого графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна є динамічною, складається та коригується у відповідності до чинних Державних стандартів України ДСТУ Б.Д. 1.1- 1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» з усіма змінами та доповненнями та згідно інших діючих нормативно-кошторисних документів.

Згідно п. 3.2 договору сума договору на виконання робіт складає 1 394 490,49 грн., у тому числі ПДВ - 232 415,08 грн.

Відповідно до п. 4.3 договору підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті та готує акти за формою № КБ-2в та довідки за формою № КБ-3 і передає для підписання відповідальною особою за здійснення технічного нагляду. У разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, відповідальна особа за здійснення технічного нагляду зобов`язаний негайно повідомити про це замовника.

Згідно пункту 18.12 додатками до цього договору є: договірна ціна, локальний кошторис, графік виконання робіт.

Договірна ціна на Капітальний ремонт пішохідних доріжок в Соцмістечку в м. Бориспіль, Київської області складає 1 394 490,49 грн.

На виконання умов договору відповідачем були виконані, а позивачем на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт від 06.08.2020 № 1, від 31.08.2020 № 2, від 31.08.2020 № 2/1 за серпень 2020 року (форма КБ-2в) були прийняті роботи на загальну суму 1 394 490,49 грн., які оплачені позивачем на користь відповідача на підставі платіжних доручень: від 14.08.2020 № 623 на суму 734156,80 грн., від 02.09.2020 № 687 на суму 565029,62 грн., від 02.09.2020 № 688 на суму 95304,07 грн.

Звертаючись з даним позовом, позивач зазначає, що у вересні 2021 року Північним офісом Держаудитслужби було проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради за період з 01 липня 2018 року по 01 червня 2021 року та складено акт № 07-30/468 від 28.09.2021.

Проведеними контрольними обмірами/обстеженнями Північним офісом Держаудитслужби фактично виконаних робіт ТОВ «СТАРТ БУД» з капітального ремонту пішохідних доріжок по договору від 14.07.2020 в Соцмістечку м. Бориспіль встановлено, що в актах приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) на загальну суму 25 617 025,22 грн. (з ПДВ) зайво враховано кошти на покриття ризиків, інфляції, технічний та авторський нагляд та додаткові витрати при виконанні будівельних робіт у літній період, що в свою чергу призвело до завищення вартості робіт на загальну суму 762 684,07 грн. (з ПДВ), чим порушено п.п. 6.4.4, 6.4.7 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, який прийнятий Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293.

Крім того, в ході ревізії проведено зустрічну звірку в ТОВ «Старт буд» з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків на загальну суму 25 617 025.2 грн. (з ПДВ) для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Управління, за результатами якої розбіжностей не встановлено.

Таким чином, за твердженнями позивача, внаслідок вказаних порушень, встановлених актом ревізії від 28.09.2021 № 07-30/468, йому завдано збитків на загальну суму 762 684,07 грн., оскільки, на переконання позивача, здійснена ним оплата завищеної вартості робіт фактично є втраченим майном, позаяк сума завищення сплачена не в рамках домовленостей та за відсутності підстав для даної оплати.

Відповідач заперечує проти вказаних вимог з вищенаведених підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Положеннями статей 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 5 статті 180 Господарського кодексу України).

У статті 10 Закону України «Про ціни та ціноутворення» визначено, що суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни.

Статтею 11 Закону України «Про ціни та ціноутворення» визначено, що вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Згідно з положеннями ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно з ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (частини 4 статті 611 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що зобов`язання за договором сторонами виконано у повному обсязі і зазначене не заперечується сторонами у справі.

У даному випадку фактична суть спору полягає у тому, що позивач вважає, що відповідачем завищено вартість робіт, у зв`язку безпідставним включенням до актів приймання виконаних робіт за договором коштів на покриття ризиків, інфляції, технічний та авторський нагляд та додаткові витрати при виконанні будівельних робіт у літній період на суму 762684,07 грн., чим завдану позивачу збитків в зазначеному розмірі, що встановлено актом ревізії Північного офісу Держаудитслужби від 28.09.2021 № 07-30/468.

Згідно з частинами першою та другою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою статті 225 Господарського кодексу України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Частинами першою-четвертою статті 226 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє відповідача від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Підписавши договір на закупівлю робіт з Капітального ремонту пішохідних доріжок в Соцмістечку в м. Бориспіль, Київської області ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 (ДК 021:20-9 Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) від 14.07.2020 № 271 з додатками до нього, сторони погодили всі істотні умови та визначили і погодили взаємні зобов`язання. Сторони погодили, що договірна ціна на Капітальний ремонт пішохідних доріжок в Соцмістечку в м. Бориспіль, Київської області складає 1 394 490,49 грн.

Відповідно до положень ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Судом встановлено, що відповідачем роботи, передбачені умовами договору виконані в повному обсязі, а позивачем вказані роботи прийнято та оплачено без претензій та зауважень на загальну суму 1 394 490,49 грн., що підтверджується підписаними зі сторони позивача та відповідача Актами приймання виконаних будівельних робіт, завірені копії яких містяться в матеріалах справи

Вказане свідчить, що позивач погодився як з якістю таких робіт, так і з їх кількістю та вартістю.

Вартість виконаних відповідачем робіт на загальну суму 1 394 490,49 грн. відповідає договірній ціні, погодженій умовами договору та додатками до нього та не перевищує таку договірну ціну.

Отже, судом встановлено, що зобов`язання за договором сторонами виконано у повному обсязі, відповідно до умов укладеного договору і зазначене не спростовано належними та допустимими доказами.

У постанові від 18.10.2018 у справі №917/1064/17 Верховний Суд зауважив, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/17984/16 акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Таким чином, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами. Даний акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу (постанови Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17, від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17 та від 13.02.2018 у справі №910/12793/17).

Враховуючи положення статті 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Слід зазначити, що господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо самостійного встановлення судом складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, а також у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 14.09.2021 у справі № 923/719/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11).

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому відповідачем збитків, оскільки акт ревізії Північного офісу Держаудитслужби від 28.09.2021№ 07-30/468, на який посилається позивач в підтвердження своєї правової позиції не є належним доказом наявності в діях відповідача протиправної поведінки по відношенню до позивача в межах спірних правовідносин, безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони, самих збитків та вини відповідача, позаяк не є первинним документом та не носить обов`язковий характер.

При цьому, за умови існування між сторонами договірних відносин, відповідачем отримано заявлені до стягнення кошти за наявності відповідної правової підстави укладеного між сторонами договору та підписаних в двосторонньому порядку актів приймання виконаних будівельних робіт, а посилання позивача на висновки перевірки органів Північного офісу Держаудитслужби як на підставу задоволення позовних вимог є неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і лише можуть бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку.

Відтак, позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, яка спричинила йому збитки, вини відповідача у понесених позивачем збитках, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, оскільки збитки мають бути наслідком саме порушення боржником зобов`язання, а не інших обставин, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність повного складу цивільного правопорушення, що є обов`язковою умовою для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків.

Оскільки позивачем не доведено наявність усіх чотирьох загальних умов для застосування до відповідача такої міри відповідальності як відшкодування збитків то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 762684,07 грн. збитків є недоведеними та безпідставними, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові Головного управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «С Т А Р Т Б У Д» про стягнення 762684,07 грн. збитків відмовити повністю.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 10.04.2024.

Суддя Ю.В. Подоляк