ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5103/23
Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Босової Ю.С.
За участю представників сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фермерського господарства „Скарбниця-2006 (вх. №2-435/24 від 18.03.2024) про розподіл витрат на правову допомогу, подану по справі за позовом фермерського господарства „Скарбниця-2006 до приватного сільськогосподарського підприємства „Виноградар про стягнення 524 600,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2024 по даній справі позовні вимоги фермерського господарства „Скарбниця-2006 (далі по тексту ФГ „Скарбниця-2006) до приватного сільськогосподарського підприємства „Виноградар (далі по тексту ПП „Виноградар) були задоволені шляхом присудження до стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 524 600,00 грн., судового збору у розмірі 7 869,00 грн.

18.03.2024 до суду від позивача надійшла заява про розподіл понесених витрат на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн.

Ухвалою суду від 20.03.2024 заява позивача була призначена до розгляду в судовому засіданні на 03.04.2024 о 15:30 год.

ПП „Виноградар було повідомлено про розгляд заяви позивача шляхом доставлення ухвали суду від 20.03.2024 до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» 22.03.2024 об 11:37 год. Проте, відповідач у судове засідання не з`явився, письмові пояснення на подану позивачем заяву до суду від відповідача також не надходили.

02.04.2024 до суду від ФГ „Скарбниця-2006 надійшла заява про проведення призначеного судом засідання за відсутності представника позивача.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Слід зазначити, що ФГ „Скарбниця-2006 у поданій до суду позовній заяві було повідомлено суду, що попередній розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу складає 12 500,00 грн.

При цьому, у судовому засіданні 11.03.2024 позивачем було повідомлено, що докази понесення витрат будуть подані до суду протягом 5 днів з ухвалення рішення суду.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.03.2024 по даній справі позовні вимоги ФГ „Скарбниця-2006 було задоволено.

18.03.2024 до суду від позивача надійшла заява про розподіл понесених витрат на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн.

Таким чином, позивачем, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду було подано заяву про розподіл витрат на правову допомогу.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про дотримання позивачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, що свідчить про наявність підстав для їх розподілу у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем було надано суду договір про надання правничої допомоги від 18.10.2023, укладений між позивачем та адвокатом Роховим О.В., на представництво інтересів позивача у справі про стягнення заборгованості із ПП „Виноградар за договором про збирання врожаю №1 від 01.06.2023 у розмірі 524 600,00 грн.; акт наданих послуг від 11.03.2024, підписаний позивачем та адвокатом, відповідно до якого вартість наданої адвокатом правової допомоги у межах даної справи склала 12 500,00 грн. (збір доказів, підготування та подання позовної заяви, участь у судових засіданнях); платіжну інструкцію №1492049.5 від 13.11.2023 на підтвердження перерахування на рахунок адвоката грошових коштів у розмірі 12 5000,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для розподілу понесених ФГ „Скарбниця-2006 витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 12 500,00 грн. згідно з договором про надання правничої допомоги від 18.10.2023.

Оскільки вимогами ст. 129 ГПК України передбачено необхідність розподілу інших судових витрат, тобто і витрат на правову допомогу, у разі задоволення позову шляхом їх присудження до стягнення із відповідача, господарський суд, враховуючи ненадходження від ПП „Виноградар клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, вважає за необхідне та правомірне покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 12 500,00 грн., що має наслідком задоволення заяви ФГ „Скарбниця-2006 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 236 238, 244, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву фермерського господарства „Скарбниця-2006 про розподіл витрат на правову допомогу задовольнити.

2. Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства „Виноградар /67751, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, село Садове, вул. Радгоспна, буд. 23; ідентифікаційний код 37058139/ на користь фермерського господарства „Скарбниця-2006 /31000, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, вул. Правденська, 6; ідентифікаційний код 34026058/ витрати на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн. /дванадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп./.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 15.04.2024.

Суддя С.П. Желєзна