ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Справа № 924/996/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Петухов М.Г.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

прокурор: Безпалов А.В. прокурор

позивача: не з"явився

відповідача 1: не з"явився

відповідача 2: не з"явився

третіх осіб: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2024 у справі №924/996/23 (суддя Субботіна Л.О., м.Хмельницький, повний текст складено 31.01.2024)

за позовом: Заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури м.Кам`янець- Подільський в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Китайгородської сільської ради с.Китайгород Кам`янець- Подільського району Хмельницької області

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус - Інвест" м.Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" с.Рункошів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

ОСОБА_1 м. Біла Церква Київської області,

ОСОБА_2 с.Червоний Розселенець Біляєвського району Одеської області, ОСОБА_3 м. Київ,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Форк" м. Київ

про витребування земельних ділянок та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Кам`янець - Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Китайгородської сільської ради звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" про витребування у відповідачів в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471, :02:003:0480, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна державну реєстрацію права приватної власності ТОВ "Зарус-Інвест" та права оренди ТОВ "Еко-Агро-Ритм" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676, а також скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію вищевказаних земельних ділянок із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

15 грудня 2023 року від заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява про зміну предмета позову, в якій прокурор просив витребувати у відповідачів в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471, :02:003:0480, скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даних земельних ділянок речових прав та їх обтяжень (а.с.239-241 т.1).

Протокольною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 18.12.2023, суд першої інстанції задовольнив заяву прокурора про зміну предмета позову.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2024 у справі №924/996/23 позов задоволено. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0471, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20475-СГ.

Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0480, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше-Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_2 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20442-СГ.

Скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0675, площею 30,7476 га, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

Скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0676, площею 45,2524 га, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" на користь Хмельницької обласної прокуратури 6710,00 грн витрат по оплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" на користь Хмельницької обласної прокуратури 1342,00 грн витрат по оплаті судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2024 р. по справі №924/996/23, яким задоволено позов заступника керівника Кам`янець - Подільської окружної прокуратури в інтересах Китайгородської сільської ради до ТОВ "Зарус-Інвест", ТОВ "Еко-Агро-Ритм", треті особи, ТОВ "ФОРК", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному земельному кадастрі державної реєстрації речових прав на земельні ділянки. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ "Зарус-Інвест" посилається на те, що вимоги прокурора щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ТОВ "Зарус-Інвест" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676, є неналежним способом захисту, адже такі вимоги суперечать імперативній вимозі закону, закріпленої у ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Виконання такого судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині відсутності права власності відповідача на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676, що вкотре підтверджує обрання позивачем неналежного способу захисту.

Відповідач 1 звертає увагу суду, що станом на момент звернення до суду із даним позовом, об`єкт - земельні ділянки, які просить витребувати прокурор, не існують як об`єкт цивільного права, їх кадастрові номери скасовано, відповідно у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Зазначає, що оскільки не підлягає задоволенню вимога про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Держаному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0480 та :02:003:0471, а вимога про скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0480 та :02:003:0471 є похідною від першої вимоги, тому вона також підлягає скасуванню.

Відповідач 1 також вважає, що пред`явлення до ТОВ "Еко-Агро-Ритм" позову про витребування земельних ділянок, який за своєю природою є віндикаційним, є не належним способом захисту, адже, у вказаного товариства відсутнє право власності на оскаржувані земельні ділянки, а отже не є володільцем у розумінні ч. 1 ст. 317 ЦК України, що і виключає можливість задоволення такого позову. Враховуючи відсутність витребовуваних земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480, як об`єктів цивільних прав та накладення арешту ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 липня 2023 року, відсутні підстави для витребування у ТОВ "Зарус-Інвест" в комунальну власність Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області земельних ділянок земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480.

Скаржник зазначає, що рішення суду про витребування майна є самостійною підставою для реєстрації такого майна за позивачем, натомість, реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі 755/9215/15-ц, зокрема: "Отже, під час дії арешту жодних дій ні власник, ні особи, які вважають себе власниками, без дозволу ДВС не можуть вчиняти щодо арештованого майна, а мають оскаржити вказані дії ДВС чи постанову про накладення арешту у разі незгоди із нею". Станом на 27.12.2023 кримінальне провадження №0000012 від 16.06.2023 знаходиться на стадії досудового розслідування, є незавершеним (відсутній вирок у кримінальній справі, постанова про закриття провадження у кримінальній справі), а арешт є чинним та не скасованим. Скаржник вважає, що у даній справі необхідно застосувати відповідну практику ЄСПЛ та постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №912/2797/21 щодо недотримання критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном та як наслідок порушено справедливий баланс між інтересами держави, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає такого втручання - ТОВ "Зарус-Інвест", що є несумісним із вказаними гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідач 1 вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що попри відсутність у справі належних та допустимих доказів, дійшов передчасних висновків про входження земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 до земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676, оскільки виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина чи ввійшли земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 до земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676. А тому лише земельно-технічна експертиза може надати відповідь на дане питання. Тому відповідач 1 вважає, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі записів про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676.

Ухвалою суду від 18.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус - Інвест" на рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/996/23 від 18.01.2024. Розгляд апеляційної скарги призначено на 03 квітня 2024 року.

Прокурор в судовому засіданні 03.04.2024 заперечив доводи апеляційної скарги ТОВ "Зарус - Інвест" та надав відповідні пояснення. Просив суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2024 у справі №924/996/23 без змін.

В судове засідання 03.04.2024 Китайгородська сільська рада, ТОВ "Зарус - Інвест", ТОВ "Еко-Агро-Ритм", своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки представників суду не повідомили. Поштові відправлення з рекомендованими повідомленнями, яким надсилався примірники ухвали суду від 18.03.2024 року на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ "Форк" повернулися до суду апеляційної інстанції з позначкою органу зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Враховуючи, що ухвала суду від 18.03.2024 направлялися на адреси ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ "Форк", які встановлені судом апеляційної інстанції з матеріалів справи і інші адреси ними не повідомлялися, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ "Форк" вважаються належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, навіть незважаючи на те, що процесуальні документи суду не були ним отримані та повернулися до суду з причини "адресат відсутній за вказаною адресою".

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2018 у справі №910/17797/17, від 25.11.2021 у справі №873/41/21.

Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду першої інстанції, а тому не може свідчити про неправомірність його дій (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

За відсутності в матеріалах справи підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представників Китайгородської сільської ради, ТОВ "Зарус - Інвест", ТОВ "Еко-Агро-Ритм", ТОВ "Форк"

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2024 у справі №924/996/23 без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інформаційної довідки №342409994 від 10.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 21.10.2017 за громадянином ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20475-СГ зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0471, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3803 від 24.10.2017 право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Форк". В зв`язку з об`єднанням земельних ділянок, 07.11.2017 такий об`єкт нерухомого майна як земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0471 закрито (а.с.43-44 т.1).

Згідно інформаційної довідки № 342409954 від 10.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі наказу Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20442-СГ за громадянином ОСОБА_2 21.10.2017 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0480, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3801 від 24.10.2017 право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Форк". В зв`язку з об`єднанням земельних ділянок, 07.11.2017 такий об`єкт нерухомого майна як земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0480 закрито (а.с.45-46 т.1).

В подальшому, за заявами ТОВ "Форк" земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 об`єднано разом з іншими земельними ділянками та сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0528, площею 76 га.

Відповідно до інформаційної довідки №345366565 від 10.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 07.11.2017 проведена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0528, площею 76 га, власником якої визначено ТОВ "ФОРК". В подальшому на підставі договору купівлі - продажу № 4923 від 14.12.2017 право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 . 03 січня 2018 року закрито об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0528 у зв`язку з її поділом за заявою ОСОБА_3 на дві земельні діялнки з кадастровими номерами :02:003:0536, площею 74 га та :02:003:0537, площею 2 га (а.с.47-48 т.1).

Згідно з інформаційними довідками № 345366784, № 345367030, № 342402298 від 10.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 03.01.2018 проведена державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0536 площею 74 га та :02:003:0537 площею 2 га, власником визначено ОСОБА_3 .

На підставі акту приймання-передачі майна від 13.03.2018, вказані ділянки 17.03.2018 ОСОБА_3 внесла до статутного капіталу ТОВ "Зарус-Інвест" в результаті чого вони зареєстровані на праві власності за ТОВ "Зарус-Інвест".

В подальшому за заявою ТОВ "Зарус-Інвест" 24.08.2022 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537 були об`єднані в земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0647, площею 76 га, в зв`язку із чим такі об`єкти нерухомого майна закриті, а зареєстровані на них речові права погашені.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0647, площею 76 га, в результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537 - 24.08.2022 зареєстрована на праві власності за ТОВ "Зарус-Інвест".

Відповідно до інформаційної довідки №342402298 на підставі договору оренди землі від 31.01.2022, укладеному між ТОВ "Еко-Агро-Ритм" та ТОВ "Зарус-Інвест", 23.02.2022 зареєстровано право оренди ТОВ "Еко-Агро-Ритм" на земельну ділянку за кадастровим номером :02:003:0647 площею 76 га, строком дії 15 років (а.с.49-56 т.1).

В свою чергу, земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0647 поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 площею 30,7476 га та :02:003:0676, площею 45,2524 га.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №3413/281-23 від 22.08.2023 проекція земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 перебувають в архівному шарі внаслідок здійсненого щодо них об`єднання, відповідно до даних геоінформаційної системи відображає їх розташування в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 (а.с. 59 т.1).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №345370404 та №345371659 від 10.08.2023, № 358208431 та № 358208684 від 13.12.2023 вбачається, що на земельні ділянки з кадастровим номером :02:003:0675, площею 30,7476 га, та з кадастровим номером :02:003:0676, площею 45,2524 га, проведено державну реєстрацію обтяження - арешту нерухомого майна із забороною відчуження, зміни, забудови, зміни категорії та цільового призначення, накладеного на підставі ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду по справі №6766/5480/23 від 04.08.2023, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 57-58, 177-178 т.1).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06.2023 у справі №676/181/20 за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форк", ОСОБА_3 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності та права оренди, скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 січня 2022 року в цивільній справі за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форк", ОСОБА_3 , в частині вирішення позовних вимог про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок та скасування державної реєстрації речових прав на земельні ділянки скасовано (а.с.28-42 т.1).

Провадження в цивільній справі за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форк", ОСОБА_3 , в частині позовних вимог про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок та скасування державної реєстрації речових прав на земельні ділянки закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції господарських судів.

Поряд з цим, з вказаної постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06.2023 у справі №676/181/20 вбачається, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2021 у справі №676/181/20, яке в цій частині залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.01.2022, було визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 № 22-20475-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0471). Рішення суду в цій частині мотивовано тим, що оспорюваний наказ прийнятий з порушенням вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України та п. б) ч. 1 ст.121 цього Кодексу, а земельна ділянка надана ОСОБА_1 внаслідок незаконного використання ним права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06.2023 у справі №676/195/20 за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Форк" про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування записів про державну реєстрацію права власності, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0480, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20442-СГ; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537, припинивши право власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та право оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на ці земельні ділянки; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537, додаткове рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на користь Хмельницької обласної прокуратури судового збору скасовано (а.с.28-37 т.1).

Провадження у справі № 676/195/20 в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0480, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20442-СГ; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537, припинивши право власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та право оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на ці земельні ділянки; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537, стягнення судового збору з товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", закрито.

Повідомлено заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, що розгляд цієї справи вимог в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0480, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року №22-20442-СГ; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537, припинивши право власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та право оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" на ці земельні ділянки; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0536, :02:003:0537 та стягнення судового збору з товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" віднесений до юрисдикції господарського суду.

Поряд з цим, з вказаної постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06.2023 у справі №676/195/20 вбачається, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2021 у справі №676/195/20, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 16.11.2021, було визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 № 22-20442-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0480). Рішення суду в цій частині мотивовано тим, що вказана земельна ділянка вибула з державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок.

З вищевказаних постанов Верховного Суду також вбачається, що за заявою ТОВ "Форк" земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0480 та :02:003:0471 були об`єднані та утворено земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0528 площею 76 га, яку в подальшому відчужено за договором купівлі-продажу від 14.12.2017 ОСОБА_3 . Після чого земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0528 ОСОБА_3 була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537, які за актом приймання-передачі майна від 13.03.2018 внесені до статутного капіталу ТОВ "Зарус-Інвест".

02 серпня 2023 року Заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся до Китайгородської сільської ради з листом №52-6589вих-23 в якому керуючись ст.23 Закону України "Про прокуратуру" просив надати інформацію про вжиті сільською радою заходи, в тому числі судового характеру, щодо повернення спірних земельних ділянок у комунальну власність та намірів їх (заходи) реалізувати у подальшому (а.с.65 т.1).

04 серпня 2023 року Китайгородська сільська рада у відповідь на вказаний звернулась до заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури з листом №560/02-15 для вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави та повернення у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :02:003:0480 (а.с. 66 т.1).

11 серпня 2023 року Заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся до Відділу №2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з листом № 52-6907вих-23, в якому просив надати інформацію про те, до складу яких саме земельних ділянок на даний час входять земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 (а.с.59 т.1).

22 серпня 2023 року у відповідь на вказаний лист Відділ № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом №3413/281-23 повідомив прокурора, що згідно Державного земельного кадастру проекція земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0480, яка перебуває в архівному шарі внаслідок здійсненого щодо неї об`єднання, відповідно до даних геоінформаційної системи відображає її розташування в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0675. Проекція земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0471, яка перебуває в архівному шарі внаслідок здійсненого щодо неї об`єднання, відображає її розташування в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0676. (а.с.60 т.1).

22 серпня 2023 року Заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся до Китайгородської сільської ради з повідомленням про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді № 52-7143вих-23 в якому на підставі абз.3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" попередньо повідомив про намір здійснення прокурором з вищевказаних підстав представництво в суді інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах: Китайгородської сільської ради до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРК" про витребування земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності та права оренди, скасування державної реєстрації земельних ділянок (а.с.67-70 т.1).

Поряд з цим, в поземельних книгах на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676, зазначено їх місця розташування (Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, Колодіївська сільська рада), цільове призначення (землі сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства) та площі (30,7476 га та 45,2524 га), а також кадастрові плани ділянок та координати поворотних точок меж земельних ділянок (а.с.219-228 т.1).

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №10-22-0.61-2283/2-23 від 19.07.2023 повідомлено Кам`янець-Подільську окружну прокуратуру, що відповідно до даних Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0647 скасована 19.07.2023, у зв`язку з її поділом на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 (площа 30,7476 га) та :02:003:0676 (площа 45,2524 га) за заявами ФОП Семенкова Д.В. ЗВ-2023 та ЗВ-2023 від 18.07.2023 на підставі "Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ "Зарус-Інвест" для ведення особистого селянського господарства загальною площею 76,0000 га, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, Колодіївська сільська рада", який розробив вказану технічну документацію. Державна реєстрація новосформованих земельних ділянок здійснена державним кадастровим реєстратором Відділу №7 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Дворською Н.А. Тому повідомлено, що Головне управління не має можливості забезпечити виконання ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2023 у справі №676/4599/23 про накладення арешту на 21 земельну ділянку, так як, зокрема земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0647 припинила своє існування як об`єкт цивільних прав у зв`язку із її поділом 19.07.2023 на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676. Відомості аналогічного змісту відображені також в ухвалі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі № 676/5480/23 від 04.08.2023 та були враховані при вирішенні питання щодо накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 (а.с. 229-230 т.1, 16-17 т.2).

Щодо представництва Заступником керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Китайгородської сільської ради, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзаців 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Водночас згідно з положеннями частин 3-5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зроблено висновок про те, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких відповідний орган не здійснює захисту своїх інтересів (правові висновки наведені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18, від 16.08.2018 у справі №910/21265/17).

Прокурор у позові зазначив, що порушення інтересів держави у спірних правовідносинах полягає у незаконному вибутті з комунальної власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що завдає шкоди розвитку та функціонуванню територіальній громаді. Зокрема, законне, раціональне та ефективне використання земель територіальної громади беззаперечно становить державний інтерес, оскільки є одним із основних принципів розвитку територіальної громади, який полягає у виваженому, плановому, своєчасному використанні земельних ресурсів.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

За правилами статей 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Отже, правовідносини, пов`язані із вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес.

У даному випадку інтерес держави полягає у необхідності забезпечення прав та інтересів власника землі, забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Належне (законне) розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності, які відповідно до ст. 14 Конституції України є основним національним багатством, що перебувають під особливою охороною держави, а право власності на які набувається виключно відповідно до закону, безумовно є складовою питання державного (загального) інтересу (вказане цілком узгоджується із правовою позицією ЄСПЛ, п.п. 70-71 рішення від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України", п. 54 рішення від 02.11.2004 у справі "Трегубенко проти України").

Відповідно до положень ч. 5 ст. 16 та ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 №1423-IХ, який набрав чинності з 27.05.2021, доповнено розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України пунктом 24 наступного змісту: "З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а)що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б)оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті."

Отже, прокурором при зверненні до суду в інтересах держави правомірно зазначено Китайгородську сільську раду органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2023 року Заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся до Китайгородської сільської ради з листом №52-6589вих-23 в якому керуючись ст.23 Закону України "Про прокуратуру" просив надати інформацію про вжиті сільською радою заходи, в тому числі судового характеру, щодо повернення спірних земельних ділянок у комунальну власність та намірів їх (заходи) реалізувати у подальшому (а.с.65 т.1).

04 серпня 2023 року Китайгородська сільська рада у відповідь на вказаний лист звернулась до заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури з листом №560/02-15 для вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави та повернення у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :02:003:0480 (а.с. 66 т.1).

На виконання положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" 22 серпня 2023 року Заступником керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся до Китайгородської сільської ради з повідомленням про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді № 52-7143вих-23 в якому на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомив про намір здійснення прокурором з вищевказаних підстав представництво в суді інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах: Китайгородської сільської ради до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРК" про витребування земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності та права оренди, скасування державної реєстрації земельних ділянок (а.с.67-70 т.1).

Таким чином, вбачається, що прокуратурою було надано достатньо часу Китайгородській сільській раді для вжиття відповідних заходів, а саме звернення з позовом, однак цього зроблено не було.

З огляду на встановлені вищевикладені обставини та з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 та Верховного Суду від 16.08.2021 року у справі №910/21377/17, що зверненню прокурора з позовом у цій справі передувало відповідне листування з Китайгородською сільською радою з дотриманням процедури встановленої ч.ч. 3,4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", а тому, враховуючи звернення прокурора до компетентного органу та нездійснення Китайгородською сільською радою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду із відповідним позовом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведення прокурором наявності підстав для звернення до суду з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Китайгородської сільської ради.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із частиною 1 статті 319 зазначеного Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Правовий аналіз положень статті 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Згідно змісту приписів статті 388 Цивільного кодексу України предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Предметом доказування у справах за такими позовами становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

З вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння за правилами як статті 387, так і статті 388 Цивільного кодексу України, може звертатися лише особа, яка є власником майна, чи належним його володільцем, відтак до кола предмету доказування в даному випадку входить доведення належності позивачу на праві власності або володінні, за законом чи договором, спірного нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до інформаційних довідок №342409994 та №342409954 від 10.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 21.10.2017 за громадянином ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20475-СГ зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0471, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також на підставі наказу Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20442-СГ за громадянином ОСОБА_2 21.10.2017 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0480, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2021 у справі №676/195/20 за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", треті особи - ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю "Форк", про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування записів про державну реєстрацію права власності, зокрема визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 № 22-20442-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0480). Вказаним рішенням суду, встановлено, що земельна ділянка вибула з державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. В цій частині, як вищевстановлено судом апеляційної інстанції, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2021 у справі №676/195/20 залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 16.11.2021 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06.2023.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2021 у справі №676/181/20 за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форк", ОСОБА_3 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі, скасування записів про державну реєстрацію права власності та права оренди на земельну ділянку, зокрема визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 № 22-20475-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0471). Вказаним рішенням суду встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0471 вибула з власності держави поза волею її власника - держави, а оспорюваний наказ прийнятий з порушенням вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України та п.б) ч.1 ст.121 цього Кодексу, а земельна ділянка надана ОСОБА_1 внаслідок незаконного використання ним права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2021 у справі № 676/181/20 в цій частині залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.01.2022 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06.2023

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно частин 2, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з преамбулою та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини та згідно з рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є джерелом права.

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами частини 4 статті 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Таким чином, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2021 у справі №676/195/20, від 30.08.2021 у справі № 676/181/20 не може бути поставлене під сумнів, а прийняті рішення не можуть їм суперечити, обставини, встановлені у цих рішеннях не потребують доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 вибули з державної власності на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20475-СГ та від 13.10.2017 № 22-20442-СГ визнаних недійсними в судовому порядку рішеннями Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2021 у справі №676/195/20, від 30.08.2021 у справі № 676/181/20 через їх незаконність, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність волі держави на вибуття з її володіння такої земельної ділянки та порушенням вказаним прав держави.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що на дату подання позову у даній справі Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не мало функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності щодо спірних земельних ділянок, оскільки відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Таким чином, враховуючи вказані законодавці приписи, колегія суддів дійшла висновку, що власником земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480, які знаходяться за межами населених пунктів Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області є Китайгородська сільська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі №911/3749/17, від 14 листопада 2018 року по справі №183/1617/16, від 21 листопада 2018 року по справі №444/1786/15).

З інформаційних довідок № 342409994, №342409954, №345366565 від 10.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2017 реалізували земельні ділянки кадастрові номери :02:003:0471 та :02:003:0480, площею 2 га кожна, Товариству з обмеженою відповідальністю "Форк", яке об`єднало вказані земельні ділянки з іншими земельними ділянками у земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0528, площею 76 га, про що 07.11.2017 проведена державна реєстрація. На підставі договору купівлі - продажу № 4923 від 14.12.2017 ТОВ "Форк" реалізувало земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0528 ОСОБА_3 , яка здійснила поділ вказаної земельної ділянки на земельні ділянки з кадастровим номером :02:003:0536 площею 74 га та з кадастровим номером :02:003:0537 площею 2 га, про що 03.01.2018 проведена державна реєстрація.

В подальшому на підставі акту приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ "Зарус-Інвест" від 13.03.2018, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537 зареєстровані 17.03.2018 на праві власності за ТОВ "Зарус-Інвест", яке 24.08.2022 об`єднало їх в земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0647, площею 76 га. Крім того, на підставі договору оренди землі від 31.01.2022, укладеному між ТОВ "Еко-Агро-Ритм" та ТОВ "Зарус-Інвест", 23.02.2022 зареєстровано право оренди ТОВ "Еко-Агро-Ритм" вищевказаної ділянки строком дії 15 років (інформаційні довідки №345366784, №345367030, №342402298 від 10.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).

Поряд з цим, 19.07.2023 була скасована державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0647, у зв`язку з її поділом на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 (площа 30,7476 га) та :02:003:0676 (площа 45,2524 га) за заявами ФОП Семенкова Д.В. ЗВ-2023 та ЗВ-2023 від 18.07.2023 на підставі "Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ "Зарус-Інвест" для ведення особистого селянського господарства загальною площею 76,0000 га, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, Колодіївська сільська рада", який розробив вказану технічну документацію.

При цьому матеріали справи містять поземельні книги на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676, які містять відомості щодо їх місця розташування (Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, Колодіївська сільська рада), цільового призначення (землі сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства) та площі (30,7476 га та 45,2524 га), а також кадастрові плани ділянок та координати поворотних точок меж земельних ділянок.

Вказані обставини підтверджуються також листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №10-22-0.61-2283/2-23 від 19.07.2023, адресованим Кам`янець-Подільській окружній прокуратурі, а також встановлені в ухвалі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду по справі № 6766/5480/23 від 04.08.2023, на підставі якої на земельні ділянки з кадастровим номером :02:003:0675, площею 30,7476 га, та з кадастровим номером :02:003:0676, площею 45,2524 га, проведено державну реєстрацію обтяження - арешту нерухомого майна із забороною відчуження, зміни, забудови, зміни категорії та цільового призначення (інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).

Відповідно до листа Відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вих.№3413/281-23 від 22.08.2023 згідно з Державним земельним кадастром проекція земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0480, яка перебуває в архівному шарі внаслідок здійсненого щодо неї об`єднання, відповідно до даних геоінформаційної системи відображає її розташування в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0675, проекція земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0471, яка перебуває в архівному шарі внаслідок здійсненого щодо неї об`єднання, відображає її розташування в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0676.

Посилання ТОВ «Зарус-Інвест» на те, що прокурором до позовної заяви долучено "Інформація з Державного земельного кадастру щодо розташування земельних ділянок на 8 арк." (Додаток №15 до позовної заяви), який не є належним та допустимим доказом встановлення вказаних обставин так, як зазначений доказ не містить інформації в яких межах, конфігурації, площі накладаються вказані земельні ділянки, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки додаток №15 до позовної заяви прокурора є виписка з ЄДРПОУ по ТОВ «ФОРК» на 1 арк. (інформація отримана з інтернет-джерела - даних сайту https://register.minjust.gov.ua).

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що ТОВ «Зарус-Інвест», ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів на спростування того, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0480, розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0675 та земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0471 розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0676.

Таким чином, вказане, спростовує твердження ТОВ "Зарус-Інвест", що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про входження земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 до земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 без проведення земельно-технічної експертизи у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, з матеріалів справи вбачається, що кінцевими володільцями спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0480 та :02:003:0471 є ТОВ "Зарус-Інвест", який зареєстрований як власник ділянок та ТОВ "Еко-Агро-Ритм", який використовує ділянку на умовах договору оренди.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлені у даній справі обставини підтверджують, що спосіб, в який земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0480 та :02:003:0471 вибули із власності держави, свідчать про низку послідовних дій щодо отримання в приватну власність з державної власності земельної ділянки з одночасним вчиненням дій щодо унеможливлення подальшого повернення такої земельної ділянки (об`єднання, поділ земельних ділянок з метою присвоєння нового кадастрового номера, зміна конфігурації).

З огляду на зазначене, беручи до уваги аналіз чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, судовою колегією взято до уваги, що встановлення факту вибуття спірних земельних ділянок поза волею їх власника є достатнім для того, щоб у позивача виникли правові підстави для витребування спірної земельної ділянки в порядку статті 388 ЦК України.

Тобто, в цьому випадку прокурором обрано ефективний спосіб захисту інтересів держави, який передбачений цивільним законодавством, а протилежні доводи ТОВ "Зарус-Інвест" спростовуються викладеним.

При цьому, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №367/2022/15-ц від 29.05.2019).

Судом апеляційної інстанцій зауважує, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 не перестали існувати у натурі внаслідок їх об`єднань та поділу, а саме: спочатку об`єднання в земельну ділянку за кадастровим номером :02:003:0528, потім поділ земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0528 на дві земельні ділянки за кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537, об`єднання земельних ділянок за кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537 в земельну ділянку за кадастровим номером :02:003:0647, яка в подальшому поділена на земельні ділянки за кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676. За досліджуваних обставин не відбулося виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, залишилися попередніми як правові, так і фізичні характеристики об`єднаних ділянок, зокрема, не відбулося зміни їх цільового призначення, розташування тощо (правовий висновок у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі №6-1213цс16, у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі 640/8456/16-ц).

Вищевикладене також спростовує доводи ТОВ "Зарус - Інвест" щодо відсутності індивідуальних ознак у витребовуваного прокурором майна, та те, що спірні земельні ділянки не існують як об`єкт цивільного права.

Щодо заперечень ТОВ "Зарус - Інвест" про неможливість витребування земельних ділянок від користувача - ТОВ "Еко-Агро-Ритм", судом апеляційної інстанції враховується наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц (провадження №14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У зв`язку із наведеним, Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 року у справі №672/362/20 звернув увагу на те, що витребування спірної земельної ділянки без оскарження договору оренди, укладеного із ним, відповідає вищевикладеним правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Викладене узгоджується також із правовим висновком, висловленим у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі №672/386/20, від 12 січня 2022 року в справі №687/425/20.

Також, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що право оренди - це один із видів речового права на чуже майно, в тому числі на земельну ділянку, яке складається з права тимчасового володіння та користування цим майном. Орендар як володілець і користувач земельною ділянкою фактично утримує її у себе та використовує.

Отже, в порядку віндикаційного позову власник має право витребувати земельну ділянку від її орендаря, який набув це право на підставі укладеного з добросовісним набувачем договору оренди.

У ТОВ "Еко-Агро-Ритм" існує безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, а його дії з утримання спірних земельних ділянок призводять до порушення майнових прав Китайгородської сільської ради.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для витребування з незаконного володіння на підставі ст. 388 ЦК України у Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480.

Крім того, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Посилання ТОВ "Зарус-Інвест" на неприпустимість витребування майна із володіння добросовісного набувача, оскільки позбавлення ТОВ "Зарус-Інвест" права власності на спірні земельні ділянки є незаконним втручанням у мирне володіння майном та прямим порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції також не беруться до уваги судовою колегією враховуючи наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18) зазначено таке.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 Цивільного кодексу України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція)).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. рішення ЄСПЛ у справах Рисовський проти України від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява №29979/04), Кривенький проти України від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява №43768/07)).

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном, може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття суспільний інтерес має широке значення (рішення ЄСПЛ від 23 листопада 2000 року у справіformer king of Greece and others v. Greece (Колишній король Греції та інші проти Греції). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить суспільний інтерес (рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі Трегубенко проти України).

Критерій пропорційності передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар. При цьому з питань оцінки пропорційності ЄСПЛ, як і з питань наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку сферу розсуду, за винятком випадків, коли такий розсуд не ґрунтується на розумних підставах.

Принцип належного урядування не встановлює абсолютної заборони на витребування із приватної власності майна на користь держави, якщо майно вибуло із власності держави у незаконний спосіб, а передбачає критерії, які необхідно з`ясовувати та враховувати при вирішенні цього питання для того, щоб оцінити правомірність і допустимість втручання держави у право на мирне володіння майном. Дотримання принципу належного урядування оцінюється одночасно з додержанням принципу пропорційності, при тому, що немає точного, вичерпного переліку обставин і фактів, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини. Цей критерій є оціночним і стосується суб`єктивної складової кожної конкретної справи, а тому має бути з`ясований у кожній конкретній справі на підставі безпосередньо встановлених обставин і фактів.

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, слід застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку обох сторін спору, а не лише органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Отже, право держави витребувати земельну ділянку, належну до земель сільськогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність вибуття цієї земельної ділянки з власності держави становить пропорційне втручання у право власності ТОВ "Зарус-Інвест" з дотриманням рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання.

Поряд з цим, посилання ТОВ "Зарус - Інвест" на висновки Верховного Суду, викладеного у постановах від 15.05.2018 у справі № 335/12096/15-ц, від 23.05.2018 у справі №569/4374/16-ц, від 19.06.2019 у справі № 914/1671/17, від 19.11.2919 у справі №755/9215/15-ц та на те, що до моменту вирішення питання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000012 від 16.06.2023 у суду відсутні підстави для витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480, колегія суддів вважає безпідставним.

Судова колегія з цього приводу вважає за необхідне зазначити, що у справі №914/1671/17 Верховний Суд виходив з того, що чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості скасування арештів на майно, накладених в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки скасування арешту майна, яке застосовано в межах кримінального провадження, здійснюється лише в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що у справі №914/1671/17 судом відмовлено у задоволені вимог про витребування арештованого майна не з підстав неможливості (недопустимості) його витребування власником через накладений арешт, а внаслідок невстановлення самого факту вибуття цього майна поза волею власника та його перебування у володінні відповідача.

У справах № 335/12096/15-ц та № 569/4374/16-ц Верховний Суд також зробив висновок щодо процесуального порядку розгляду вимог про зняття арешту, накладеного в межах кримінального провадження.

Проте викладені у вказаних постановах Верховного суду висновки узгоджуються із доводами прокурора про те, що питання накладення чи зняття у кримінальному провадженні арешту вирішується в межах кримінального судочинства, а застосовані у кримінальному провадженні заходи забезпечення, у тому числі арешт, не перешкоджають можливості захисту права власності у порядку цивільного чи господарського судочинства, зокрема можливості витребування майна власником.

У справі №755/9215/15-ц предметом позову була вимога ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_5 , видане 13 серпня 2013 року та зареєстроване у Реєстрі нотаріальних дій за № 7228 приватним нотаріусом, скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_5 , визнання за ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку з посиланням на наявність у позивача договору дарування земельної ділянки.

Верховний Суд у справі №755/9215/15-ц (постанова від 13.11.2019) зазначив, що у цьому випадку реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону. Так, на час реєстрації ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку у квітні 2013 року вже існував акт опису й арешту майна, складений державним виконавцем державної виконавчої служби, відповідно до якого на спірну земельну ділянку було накладено арешт. Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна. Отже, під час дії арешту жодних дій ні власник, ні особи, які вважають себе власниками, без дозволу державної виконавчої служби не можуть вчиняти щодо арештованого майна, а мають оскаржити вказані дії державної виконавчої служби чи постанову про накладення арешту у разі незгоди із нею.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 липня 2023 року у справі №676/4599/23 накладено арешт на земельні ділянки за межами населених пунктів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, а саме на території Китайгородської сільської ради та Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, які зареєстровані за ТОВ "Зарус-Інвест" з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 (до складу яких увійшли земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480) судова колегія не бере до уваги, оскільки належної копії вказаної ухвали матеріали справи не містять.

Поряд з цим, відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме з ухвали Хмельницького апеляційного суду від 01.08.2023 по справі №676/4599/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112633622) вбачається, що ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 липня 2023 року клопотання задоволено. Накладено арешт лише на об`єкти нерухомого майна - 21 земельну ділянку, з них 3 ділянки із наступними кадастровими номерами: :05:001:0146, :03:003:0194, :03:003:0189 власником яких є ТОВ "АГРО-ЕКО-ГРАУНД" (код 40738781, місцезнаходження: 08130, Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 10-6, нежитлове приміщення 110, тел. 09, 93) в особі директора Романчука С.С. , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) та 18 земельних ділянок із наступними кадастровими номерами: :05:006:0130, :04:002:0175, :02:003:0871, :02:003:0637, :02:003:0649, :02:003:0671, :03:003:0191, :05:004:0403, :02:003:0647, :02:003:0638, :02:003:0651, :02:003:0673, :05:006:0129, :02:003:0872, :02:003:0650, :03:001:0242, :02:003:0672, :02:003:0674 власником яких є ТОВ "Зарус-Інвест" (код 41108081, місцезнаходження: 03057, м. Київ вул. Довженка Олександра (Шевченківський р-н), буд. 18, тел. 95 в особі директора Лємішевського Д.А., місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ) із забороною відчуження, зміни, реєстрації (перереєстрації), застави або іншого виду зміни власника майна, поділу, об`єднання, забудови, зміни категорії та цільового призначення, які розташовані за межами населених пунктів Китайгородської сільської ради та Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в тому числі із забороною службовим та посадовим особам Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (код ЄДРПОУ - 39767479) та його структурним підрозділам, у тому числі - державним кадастровим реєстраторам, вчиняти будь які дії з поділу, об`єднання, зміни власника, категорії, цільового призначення та конфігурації вищезазначених земельних ділянок у кримінальному провадженні №0000012 від 16.06.2023.

Таким чином, ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 липня 2023 року у справі №676/4599/23 арешт на земельні ділянки за межами населених пунктів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, а саме на території Китайгородської сільської ради та Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, які зареєстровані за ТОВ "Зарус-Інвест" з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 не накладався.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.08.2023 у справі №676/5480/23, серед іншого, клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, погодженого з прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури у кримінальному провадженні за №0000012, про накладення арешту на земельні ділянки задоволено. Накладено арешт з метою забезпечення збереження речового доказу, зокрема на земельні ділянки із кадастровими номерами :02:003:0675, :02:003:0676 власником яких є ТОВ "Зарус-Інвест" (а.с. 229-230 т.1).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що такий арешт був накладений за клопотанням слідчого, яке погоджено з прокурором, з метою захистити інтереси держави, запобігти подальшому відчуженню таких земельних ділянок.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Отже, в даному випадку колегія суддів дійшла висновку, що арешт накладений на земельні ділянки за кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 не є перешкодою в задоволенні позовних вимог про витребування земельних ділянок за кадастровим номером :02:003:0471 загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20475-СГ та кадастровим номером :02:003:0480 загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_2 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20442-СГ, оскільки, як і накладений в межах кримінального провадження арешт, так і позов в цій господарській справі, направлені на захист інтересів держави, порушенні внаслідок вибуття з її власності земельної ділянки, поза її волею.

Вказані нормативно-правові обґрунтування узгоджуються з правовими позиціями у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.12.2021 року у справі №924/454/20 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Форк" про витребування земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, з`ясувавши обставини та дослідивши докази у справі, законодавство, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури м.Кам`янець- Подільський в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Китайгородської сільської ради до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус - Інвест"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0471, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20475-СГ; у Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0480, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_2 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20442-СГ, підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №183/1617/16 від 14.11.2018).

Проте, на час звернення прокурора до суду з позовом у даній справі земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0480 та :02:003:0471, площею 2 га кожна, як об`єкт цивільного права припинені, відповідні кадастрові номера скасовано, реєстраційні розділи закрито, що унеможливлює ефективне відновлення порушеного права лише шляхом пред`явлення віндикаційного позову.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Основним критерієм об`єкта цивільних правовідносин є його оборотоздатність, тобто можливість вільно відчужуватися або переходити від однієї особи, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України унормовано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом положень частин першої - четвертої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

З наведеного вбачається, що повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) шляхом задоволення позовної вимоги про витребування майна в повній мірі не відбувається з огляду на те, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0480 та :02:003:0471 втратили статус об`єкта цивільних прав, тому рішення суду про витребування майна не є підставою для здійснення реєстратором відповідних дій щодо проставлення відмітки про скасування державної реєстрації прав і відкриття закритого розділу державного реєстру прав та відповідної реєстраційної справи, оскільки за відповідачами зареєстровано право не на витребувані спірні земельні ділянки, а на новоутворену земельну ділянку, що не відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 924/144/20, від 31.01.2023 у справі № 924/504/20,.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (ч.1 ст. 3 вказаного Закону).

Згідно з п 4 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор, під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Подібні за змістом положення закріплені у п. 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Таким чином, для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права необхідною умовою є наявність усіх характеристик такого об`єкта, у тому числі, її кадастровий номер, розмір, межі та координати, які містяться у Державному земельному кадастрі, і використовуються реєстратором за умови наявності таких відомостей у ньому.

Із змісту листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №10-22-0.61-2283/2-23 від 19.07.2023, а також долучених до матеріалів справи поземельних книг вбачається, що за даними Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0647 була скасована 19.07.2023, у зв`язку з її поділом на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 (площа 30,7476 га) та :02:003:0676 (площа 45,2524 га).

Пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок) визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки (п.п. 49, 50 Порядку).

Відповідно до п. 57 Порядку Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

В свою чергу, за змістом п. 114 Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання (п.114 Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України ""Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" також передбачено, що розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.

У разі поділу об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості або виділу частки з об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закритий розділ відповідного об`єкта.

Відомості про речові права, обтяження речових прав щодо об`єкта, що поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта одночасно з відкриттям розділів Державного реєстру прав на кожний новостворений об`єкт переносяться до таких розділів. Якщо правочином або актом відповідного органу встановлено, що речові права, обтяження речових прав не поширюються на всі новостворені об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, відомості про такі права, обтяження переносяться лише до розділів, відкритих для новостворених об`єктів, яких вони стосуються.

У разі наявності зареєстрованих речових прав, похідних від права власності, та/або обтяжень речових прав щодо об`єкта, що поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта за результатом перенесення відомостей про такі права, обтяження державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження (ч.3 ст.14 вказаного Закону).

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення законодавства та встановлені судом обставини земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0647 площею 76 га припинила своє існування як об`єкт цивільних прав, у зв`язку із її поділом на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 площею 30,7476 га та :02:003:0676 площею 45,2524 га.

Чинним законодавством України визначено способи захисту порушеного права власності на землю.

Так, за змістом статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно статті 3 Закону України "Про державний земельний кадастр" закріплено основні принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, зокрема, принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів зазначає, що подальша наявність відомостей щодо прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 площею 30,7476 га та :02:003:0676 площею 45,2524 га у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей.

Визначені законом підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки не надають можливості усунути порушення прав позивача, яке виникло внаслідок встановлених судами обставин, оскільки у чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування протиправного запису, який порушує його права.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі "East/West Alliance Limited" проти України" (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги" та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Poland №30210/96).

Крім того, у пункті 227 рішення у справі "Кудла проти Польщі" суд вказав, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечувати втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, у якій формі вони закріплені в національному правовому порядку. Отже, дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги" та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), пункт 95 та рішення у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland), заява №30210/96, пункт 157).

Так, відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В свою чергу, обов`язковість рішення суду, серед іншого закріплено в статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пункту 114 Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Положеннями пункту 50 Порядку передбачено, що поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Поземельна книга в електронній (цифровій) формі засвідчується електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора. Не завірені електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі вважаються недійсними. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Зазначені норми права вказують на те, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється шляхом відкриття Поземельної книги, а її номер є кадастровим номером земельної ділянки.

Отже, скасування державної реєстрації земельних ділянок прямо впливає на стан поземельної книги і кадастрового номеру земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявність державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 площею 30,7476 га та :02:003:0676 площею 45,2524 га у Державному земельному кадастрі порушує права Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, оскільки унеможливлює розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0471, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20475-СГ та земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0480, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_2 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20442-СГ, з огляду на що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0675, площею 30,7476 га та земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0676, площею 45,2524 га підлягає скасуванню в судовому порядку. Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровим номером :02:003:0675, площею 30,7476 га, та з кадастровим номером :02:003:0676, площею 45,2524 га, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даних земельних ділянок речових прав та їх обтяжень, оскільки вказане призведе до ефективного способу захисту порушених прав та законних інтересів позивача.

Наведене узгоджується з висновками Верховного суду викладеними у постанові від 31 січня 2023 року у справі №924/504/20.

Твердження ТОВ "Зарус-Інвест" що вимоги прокурора щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ТОВ "Зарус-Інвест" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676, є неналежним способом захисту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.12.2023 у справі №924/996/23 суд першої інстанції прийняв до розгляду заяву прокурора про зміну предмету позову, у зв`язку з чим предметом позову у справі №924/996/23 визначено вимоги про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676.

Щодо посилання ТОВ "Зарус-Інвест" в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано висновку застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 у справі №372/6016/13-ц, колегія суддів зазначає наступне.

У визначенні подібності правовідносин у справах, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин, конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Так, зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 у справі №372/6016/13-ц, якою скасовано постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97966867), вбачається, що ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, в якому просив визнати недійсними рішення Підгірцівської сільської ради щодо виділення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 земельних ділянок, що перебувають у власності позивача; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, розташовані на АДРЕСА_4 , видані на ім`я відповідачів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які накладаються на земельні ділянки, що перебувають у власності ОСОБА_8 та скасувати їх державну реєстрацію.

Позов обґрунтовано тим, що 15 червня 2009 року ОСОБА_8 став власником земельних ділянок площею 0,0465 га та 0,25 га на АДРЕСА_1 . У березні 2011 року невідомі особи знесли паркан, яким огороджувалися земельні ділянки, крім того знищили довгострокові межові знаки, вирубали дерева та розрівняли землю для будівництва дороги. 27 липня 2011 року позивач отримав лист від Державного комітету земельних ресурсів в Обухівському районі № 03-15/5320, з якого вбачається, що координати земельних ділянок, винесених в натурі, не співпадають з координатами цих же земельних ділянок в електронній базі Державного земельного кадастру. Крім того, ОСОБА_12 стало відомо про отримання права власності на частину належних йому земельних ділянок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Факт накладення земельних ділянок відповідачів на земельні ділянки позивача підтверджується зведеними планами земельних ділянок, розташованих на території Підгірцівської сільської ради.

Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі №372/6016/13-ц зазначив, що виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина, чи накладаються (перетинаються) земельні ділянки, що належать позивачу, та земельні ділянки, передані у власність ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Крім того, апеляційний суд не звернув увагу на те, що відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про державний земельний кадастр" державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Отже, приймаючи постанову про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції на вказане уваги не звернув, попри наявні у справі суперечливі докази, дійшов передчасних висновків про відсутність накладення (перетину) земельних ділянок, належних позивачу та земельних ділянок переданих у власність ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , без проведення земельно-технічної експертизи у цій справі.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції відзначає, що у справі №924/966/23 Заступник керівника Кам`янець - Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Китайгородської сільської ради звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" про витребування у відповідачів в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471, :02:003:0480, скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даних земельних ділянок речових прав та їх обтяжень.

Позов обґрунтовано тим, що рішеннями Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 16.04.2021 у справі №676/195/20 та від 30.08.2021 у справі №676/181/20 встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480, що розташовані за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець - Подільського району Хмельницької області вибули із земель державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто вибули поза волею власника цих земельних ділянок - держави. У вказаних справах суд визнав недійсними накази Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 № 22-20475-СГ та № 22-20442-СГ, якими затверджено проекти землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки площами по 2 га з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480. Вказані земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відчужили для ТОВ "ФОРК" на підставі договорів купівлі-продажу від 24.10.2017, яке зареєструвало право власності на них. В подальшому, за заявами ТОВ "Форк" вищевказані земельні ділянки об`єднано разом з іншими земельними ділянками та сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0528, на яку 07.11.2017 зареєстровано право приватної власності ТОВ "Форк". На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.12.2017 ТОВ "Форк" відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0528 для ОСОБА_3 , за заявою якої зазначена ділянка була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537. Після чого, ОСОБА_3 на підставі акта приймання-передачі майна від 13.03.2018 внесла зазначені земельні ділянки до статутного капіталу ТОВ "Зарус-Інвест", яке зареєструвало на них право власності. Також ТОВ "Зарус-Інвест" на підставі договору оренди землі від 31.01.2022 передало в користування для ТОВ "Еко-Агро-Ритм" земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537. Згодом, за заявою ТОВ "Зарус-Інвест" від 31.01.2022 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0536 та :02:003:0537 були об`єднані, внаслідок чого 24.08.2022 утворено земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0647, площею 76 га, на яку зареєстровано право власності ТОВ "Зарус-Інвест" та право оренди ТОВ "Еко-Агро-Ритм". Прокурор зазначав, що на даний час земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0647 поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0675, площею 30,7476 га та :02:003:0676, площею 45,2524 га. Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0480 увійшла до складу земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0675, а земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0471 увійшла до складу земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0676. Прокурор вказує, що оскільки земельні ділянки площами по 2 га з кадастровими номерами :02:003:0471 та :02:003:0480 незаконно вибули з комунальної власності, то вони підлягають витребуванню у ТОВ "Зарус-Інвест" на підставі ст. 388 ЦК України та орендаря ТОВ "Еко-Агро-Ритм" в порядку ст. 387 ЦК України. Прокурор також зазначив, що у спірних правовідносинах застосування такого способу захисту прав держави як витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння відповідачів можливе лише разом із застосуванням такого способу захисту як скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації цих земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0675 та :02:003:0676 із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

Поряд з цим, судова колегія відзначає, що під час розгляду справи №924/966/23 судом першої інстанції так і під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції ТОВ «Зарус-Інвест» не надало жодних доказів, які б виявляли розбіжність між відомостями чи піддавали сумніву або спростовували те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0480, розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0675 та земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0471 розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0676, які б в свою чергу обґрунтовували підстави необхідності призначення у справі №924/966/23 земельно-технічної експертизи.

Таким чином, проаналізувавши зміст наведеної скаржником постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 у справі №372/6016/13-ц, суд апеляційної інстанції відхиляє як помилкові доводи скаржника про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, оскільки встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин у вказаній скаржником справі №372/6016/13-ц і у справі №924/966/23, яка переглядається, є різними; у кожній із зазначених справ суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин і фактично-доказової бази, тобто, дійшли певних конкретних висновків з урахуванням наданих сторонами усіх доказів, що виключає подібність правовідносин у вказаних справах за змістовним критерієм.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2024 у справі №924/996/23 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 18.01.2024 у справі №924/996/23 без змін.

2. Справу №924/996/23 повернути Господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "15" квітня 2024 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.