ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. Справа№ 910/10122/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Новосельцева О.Р.;

представників сторін

від позивача: Подоба І.В.;

від відповідача: Ральчук Н.В.;

від третьої особи: Варицький Є.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 (оприлюднено 07.11.2023)

у справі № 910/10122/23 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Інжинірінг"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

третя особа Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд"

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайм Інжинірінг" (далі - позивач, ТОВ "Прайм Інжинірінг") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - відповідач, КП "Київтеплоенерго") з вимогами:

- визнати безпідставною відмову КП "Київтеплоенерго" в укладенні з ТОВ "Прайм Інжинірінг" постійного договору про надання послуг на постачання теплової енергії в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11, літера А в місті Києві;

- зобов`язати КП "Київтеплоенерго" укласти з ТОВ "Прайм Інжинірінг" постійний договір про надання послуг на постачання теплової енергії в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11, літера А в місті Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно відмовляє позивачу в укладенні постійного договору на постачання теплової енергії у гарячій воді в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11, літера А в місті Києві, чим

10.07.2023 позивач надав заяву, у якій виклав позовні вимоги таким чином:

- визнати укладеним договір між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм Інжинірінг" про постачання теплової енергії у гарячій воді в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11, літера А в місті Києві у редакції, наведеній у п. 2 прохальної частини заяви про усунення недоліків позовної заяви №10/07/23 від 10.07.2023, яка прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2023 у справі №910/10122/23 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 910/10122/23 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано укладеним договір між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм Інжинірінг" про постачання теплової енергії у гарячій воді в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11, літера А в місті Києві у редакції, наведеній у п. 2 резолютивної частини рішення.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Інжинірінг" 2 684,00 грн судового збору.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд вказав, що у запропонованої позивачем редакції договору відсутні підпункт 5.3.1 пункту 5.3, підпункт 6.3.11 пункту 6.3, які наявні у типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго". Відтак, суд зазначив, що запропонована позивачем редакція договору підлягає доповненню такими умовами:

5.3.1. У разі виходу з ладу приладу обліку «Абонент» у 10-денний термін листом повідомляє про це «Енергопостачальну організацію».

6.3.11. Несвоєчасне надання показників приладів обліку у термін передбачений п.4 Додатку № 1 до цього договору «Абонент» сплачує «Енергопостачальній організації» штраф у розмірі 1% орієнтовної річної суми цього Договору згідно Додатку № 1.

Також суд встановив, що підпункт 6.3.6 пункту 6.3 договору у запропонованій позивачем редакції містить інші умови, ніж умови підпункту 6.3.6 пункту 6.3 типового договору на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеного на сайті КП "Київтеплоенерго". Відтак, суд зазначив, що підпункт 6.3.6 пункту 6.3 належить викласти у редакції, яка відповідає типовому договору на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго", а саме: 6.3.6. Недбале зберігання приладів обліку, порушення їх нормальної роботи, невиконання ремонту, наладки, періодичної повірки, несанкціоноване втручання в роботу приладів обліку, а також за несвоєчасне повідомлення про вихід з ладу, «Абонент» сплачує «Енергопостачальній організації» штраф у розмірі 5% від суми обсягів фактичного споживання у попередньому розрахунковому періоді.

Суд також встановив, що договір у запропонованій позивачем редакції не містить строку його дії, оскільки пункт 8.1 викладено таким чином: "Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до "……"……………..року". Тому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 187 ГК України та умови типового договору щодо строку дії договору, суд зазначив, що пункт 8.1 належить викласти у такій редакції: 8.1. Цей Договір набирає чинності з дня його укладення та діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Крім того, суд встановив, що пункт 9.10 договору у запропонованій позивачем редакції містить перелік "Додатків до договору № 1,2,3,4,5,6,7,8,9,… ", які є невід`ємною частиною цього договору. Хоча такі умови відповідають умовам типовому договору на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго", проте за фактичної відсутності додатку № 2 до договору як у запропонованій позивачем редакції договору, так і у типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго", суд дійшов висновку, що пункт 9.10 належить викласти у такій редакції: 9.10. Цей договір складений у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Один з них зберігається в «Енергопостачальної організації», а інший - у «Абонента». Додатки до договору № 1,3,4,5,6,7,8,9,… є невід`ємною частиною цього Договору.

Судом також встановлено, що у розділі "Юридичні адреси сторін та платіжні реквізити" у запропонованій позивачем редакції договору вказані реквізити "Енергопостачальної організації", які не у повному обсязі відповідають реквізитам "Енергопостачальної організації" у типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеного на сайті КП "Київтеплоенерго". Відтак, суд зазначив, що реквізити "Енергопостачальної організації" належить викласти у редакції, яка відповідає типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго", а саме:

«Енергопостачальна організація»

Юридичні реквізити

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

Код

01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд.5

індивідуальний податковий номер юридичної особи 99

номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість

Статус платника податку на прибуток на загальних підставах

Платіжні реквізити Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

Код

01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд.5

р/р UA5208020 за теплову енергію спожиту для потреб населення, бюджетних установ, споживачів категорії «інші», релігійних організацій

В ТВБВ №10026/020 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» МФО 322669

р/р UA4208020 - для оплати нарахованої пені.

В ТВБВ №10026/020 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» МФО 322669.

р/р UA0000864 - за теплову енергію (конденсат, наповнення мережною водою, тощо)

В АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» МФО 305749.

За висновками суду, інші умови запропонованої позивачем редакції договору (у тому числі додатків до Договору № 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9) відповідають умовам типового договору та вимогам законодавства. Судом враховано, що відповідачем не надано заперечень щодо жодної умови договору (у тому числі додатків до договору № 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9) у запропонованій позивачем редакції.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що чинне законодавство чітко передбачає, що тільки після повного виконання технічних умов на приєднання споживача до теплових мереж для постачання теплової енергії у підприємства виникає обов`язок щодо укладення договору постачання теплової енергії, оскільки саме виконанням технічних умов забезпечується технічна можливість безперебійного теплопостачання об`єкта забудови. Однак, такі норми матеріального права не було застосовано судом першої інстанції. Позивачем не дотримано передбаченої Правилами приєднання до теплових мереж, затверджених постановою НКРЕКП від 19.10.2012 № 343 процедури приєднання об`єктів до теплових мереж, зокрема не укладено договору на приєднання до теплових мереж, виконання якого є передумовою укладення договору на постачання теплової енергії (п. 1.3 Правил).

Скаржник також зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що Декларація про готовність об`єкта до експлуатації є документом, який лише наділяє забудовника правом ініціювати процес приєднання такого об`єкта до мереж, але не виключає необхідності виконання передбаченої Правилами приєднання до теплових мереж, затверджених постановою НКРЕКП від 19,10.2012 № 343 процедури приєднання такого об`єкта. Отже, сама по собі Декларація про готовність об`єкта до експлуатації № КВ 19 від 07.09.2016 не може бути підставою для укладення договору постачання теплової енергії, оскільки позивачем (або його правопопередником) не було виконано технічні умови, які є обов`язковими до виконання.

Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції не дослідив ту обставину, що позивачем не виконано вимоги технічних умов від 10.02.2011 №31/9/6692 на підключення об`єктів до теплових мереж. Саме за таких обставин відповідач, як теплопостачальна організація не має можливості забезпечення належного і безаварійного постачання теплоносія на об`єкт позивача.

Крім того, апелянт вказує, що позивачем не передано зовнішні теплові мережі до комунальної власності територіальної громади м. Києва на ділянці від ТК-111/27-2 до вузла обліку теплової енергії будинку дошкільного дитячого закладу, діаметром 2D76 та довжиною L=46,2 м, в якості передбаченої Правилами плати за приєднання (п. 1.8, 3.8. Правил та Типового договору про приєднання до теплових мереж).

07.03.2024 відповідачем надані додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких він також зазначив, що лише при повному виконанні технічних умов наявна технічна можливість на приєднання до теплових мереж. Проте, у позивача відсутній акт виконання технічних умов для будівлі на вул.Є.Чавдар 11-а.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 05.01.2024, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, позивач вказує, що технічні умови від 10.02.2011 №31/9/6692 на підключення об`єктів до теплових мереж видавались ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" і повинні були виконані забудовником, а не позивачем.

Позивач зауважує, що представник теплопостачальної організації підписав без зауважень Акт готовності об`єкта до експлуатації та ряд інших документів, чим підтвердив підключення об`єкта до тепломережі. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підтвердженням того, що об`єкт повністю готовий до експлуатації та належного функціонування, а не лише є підставою для оформлення права власності.

На думку позивача, надання зауважень до теплових мереж об`єкту після введення його в експлуатацію є незаконним. Вважає, що позивачем виконано всі умови для укладення постійного договору на постачання теплової енергії у будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул.Чувдар Єлизавети, 11- а у місті Києві, однак, відповідач безпідставно відмовив позивачу в укладенні постійного договору.

Узагальнені доводи Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023 справу № 910/10122/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10122/23.

14.12.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/10122/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 поновлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 910/10122/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 та призначено до судового розгляду на 12.02.2024.

У судовому засіданні 12.02.2024 оголошено перерву у розгляді справи №910/710122/23 до 18.03.2024.

Судове засідання призначене на 18.03.2024 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 перепризначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 910/10122/23 на 01.04.2024.

Позиції учасників справи

Представник апелянта в судовому засідання 01.04.2024 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у позові повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 01.04.2024 заперечувала проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просила її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції 01.04.2024 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

ТОВ "Прайм Інжиніринг" придбало будівлю дошкільного навчального та дослідного закладу, літ. "А", загальною площею 8159,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чавдар Єлизавети, будинок 11-А (далі - об`єкт нерухомого майна/нерухоме майно), на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстрованого в реєстрі за №629 та договору від 24.04.2021 про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу від 25.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстрованого в реєстрі за №181 (далі - договір купівлі-продажу від 25.11.2020 та договір про внесення змін та доповнень до нього від 24.04.2021).

Відповідно до пунктів 2, 3 договору купівлі-продажу від 25.11.2020 відчужене нерухоме майно належало продавцю - ТОВ "Акцент-Новотел" на підставі договору №141/ф від 02.03.2015, укладеного з ПАТ "Холдингова компанія "Київмісьбуд". Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 30.09.2016 державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко А.В., право власності зареєстроване 30.09.2016, номер запису про право власності: 16724281.

Введення в експлуатацію об`єкта нерухомого майна підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованою 07.09.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві за № КВ19 (а.с. 32-38 т. 1).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 336 689742 від 22.06.2023) підтверджується, що з 25.11.2020 власником об`єкта нерухомого майна є ТОВ "Прайм Інжиніринг".

Позивач неодноразово звертався до КП "Київтеплоенерго" з клопотанням укласти договір про надання послуг на постачання теплової енергії в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11, літера А в місті Києві, однак позивачу було відмовлено в укладенні постійного договору, натомість було укладено тимчасовий договір № 1311450 від 21.10.2021 на постачання теплової енергії у гарячій воді з терміном дії до 01.06.2023.

Листом від 19.04.2022 №30/5/3/3925 СП "Енергозбут" КП "Київтеплоенерго" було повідомлено позивача, що для продовження терміну дії тимчасового договору позивачу необхідно вжити заходи щодо передачі теплових мереж до комунальної власності міста, оформити схему та акт розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, отримати акт про виконання технічних умов на підключення об`єкта архітектури до теплових мереж КП "Київтеплоенерго", надати їх до відділу договорів з теплопостачання (вул. Жилянська, 85/53) та укласти постійний договір.

У відповідь на звернення позивача від 02.09.2022 щодо продовження дії договору з КП "Київтеплоенерго" на постачання теплової енергії, Департамент житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради листом від 29.09.2022 №058/4/4-3917 повідомив позивача, що за інформацією КП "Київтеплоенерго", АК "Київтеплоенерго" на запит АТ "ХК "Київміськбуд" надано технічні умови (далі - ТУ) від 10.02.2011 №31/9/6692 на підключення до теплових мереж "2-га черга забудови 6-го мікрорайону ж/м "Осокорки-Північні" з тепловим навантаженням 19,045 Гкал/год. Зазначені ТУ виконано не в повному обсязі. Акт виконання технічних умов для будівлі на вул.Чавдар Єлизавети, 11-А не видавався.

Листом від 26.04.2023 №26/04/23 позивач звернувся до відповідача з клопотанням укласти постійний договір про надання послуг на постачання теплової енергії в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11-А в місті Києві.

У відповідь на звернення позивача від 26.04.2023 №26/04/23 щодо укладення постійного договору з КП "Київтеплоенерго" на постачання теплової енергії, СП "Енергозбут" КП "Київтеплоенерго" листом від 15.05.2023 №28АУ/4/01/8/1/2495 та Департамент житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради листом від 02.06.2023 №058/4/4-2963 повторно зазначили про те, що АК "Київтеплоенерго" на запит АТ "ХК "Київміськбуд" надано технічні умови (далі - ТУ) від 10.02.2011 №31/9/6692 на підключення до теплових мереж "2-га черга забудови 6-го мікрорайону ж/м "Осокорки-Північні" з тепловим навантаженням 19,045 Гкал/год. Зазначені ТУ виконано не в повному обсязі. Акт виконання технічних умов для будівлі на вул.Чавдар Єлизавети, 11-а не видавався.

Позивач вважає відмову відповідача в укладенні постійного договору на постачання теплової енергії в будівлі по вул. Чавдар Єлизавети, 11-А у місті Києві безпідставною та такою, що суперечить нормам ч. 9 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, з урахуванням яких зареєстрована Декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для укладення договорів про постачання води, газу, тепла, електроенергії, а відтак відповідач безпідставно вимагає акт про виконання технічних умов у позивача, який придбав введений в експлуатацію об`єкт, який належав продавцю на праві власності.

Позивач зазначив, що наявність технічної можливості на приєднання об`єкта нерухомого майна до теплової мережі існує, оскільки відповідач постачав теплову енергію позивачу на підставі тимчасового договору № 1311450 від 21.10.2021. Для укладення такого тимчасового договору позивач передав теплові мережі до комунальної власності міста, оформив схему та акт розмежування межбалансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що підтверджується додатками до тимчасового договору.

Стверджуючи про відсутність у відповідача законних підстав для відмови в укладенні постійного договору на постачання теплової енергії, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання укладеним договору між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплокомуненерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм Інжиніринг" про постачання теплової енергії у гарячій воді в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11, літера А в місті Києві у редакції, наведеній у п. 2 прохальної частини заяви про усунення недоліків позовної заяви №10/07/23 від 10.07.2023.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Позивачем заявлено вимогу про визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним статтею 20 ГК України, зокрема, установлення господарських правовідносин.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статтею 180 ГК України, зокрема:

1. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

2. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

3. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

7. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

- примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

- договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (ч. 3 ст. 184 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для укладення постійного договору про постачання теплової енергії у гарячій воді в будівлі дошкільного навчального та дослідного закладу, що знаходиться за адресою: вул. Чавдар Єлизавети, 11, літера А в місті Києві (далі - Об`єкт нерухомого майна), власником якого є позивач.

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції, чинній станом на початок будівництва Об`єкта нерухомого майна - квітень 2015): проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції, чинній станом на початок будівництва Об`єкта нерухомого майна) основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції, чинній станом на початок будівництва Об`єкта нерухомого майна):

1. Технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації,зовнішнього освітлення, відведення зливових вод,телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки.

2. Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

4. У технічних умовах враховується, що місце приєднання інженерних мереж замовника до магістральних чи інших інженерних мереж розташовується на межі земельної ділянки замовника або за його згодою на території такої земельної ділянки.

7. Технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до технічних умов можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній станом на 07.09.2016):

1. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

4. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

5. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Приписами ч. 9 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у чинній редакції) встановлено, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії та оформлення права власності на такий об`єкт. Підключення закінченого будівництвом об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Пунктом 13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750) також передбачено, що зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Підключення об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Отже, враховуючи положення ч.9 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750), декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для укладення договорів про постачання води, газу, тепла, електроенергії.

Відносини, пов`язані з постачанням та використанням теплової енергії, врегульовано Законом України "Про теплопостачання".

Відповідно до п. 1.2 Правил приєднання до теплових мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг 19.10.2012 № 343 (далі - Правила приєднання до теплових мереж), у цих Правилах терміни вживаються в таких значеннях: приєднання - сукупність організаційних і технічних заходів для здійснення транспортування (постачання) теплової енергії до тепловикористальної установки замовника та/або подачі виробленої теплової енергії теплогенеруючою установкою в точку приєднання до теплових мереж; теплові мережі - система магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж.

Згідно з п. 1.3 Правила приєднання до теплових мереж, приєднання до теплових мереж здійснюється власником на підставі договору про приєднання до теплових мереж (далі - договір), що укладається між власником та замовником, умови якого мають відповідати Типовому договору про приєднання до теплових мереж (додаток до цих Правил). Договір укладається за взаємною згодою сторін після подання замовником заяви на приєднання до теплових мереж у випадках: приєднання до теплових мереж закінченого будівництвом, реконструйованого, технічно переоснащеного об`єкта; збільшення теплового навантаження або теплової потужності об`єкта внаслідок реконструкції або технічного переоснащення об`єкта.

Частинами 1, 4, 5 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. У разі якщо така організація не є теплотранспортуючою, то теплотранспортуюча організація не має права відмовити теплогенеруючій організації у транспортуванні теплової енергії, якщо це дозволяють технічні можливості системи. Теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Згідно з приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право, зокрема, на приєднання до теплової мережі відповідно до нормативно-правових актів; отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів, а також норм і правил. Основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що у разі наявності технічної можливості теплопостачальні організації, що здійснюють постачання теплової енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, який розташований на цій території, в укладенні договору.

Пунктом 4 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила користування тепловою енергією), користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.06.2023 закінчився строк дії тимчасового договору № 1311450 від 21.10.2021 на постачання теплової енергії у гарячій воді до об`єкта нерухомого майна, укладеного між позивачем та відповідачем.

Відповідач у листі від 15.05.2023 №28АУ/4/01/8/1/2495 зазначив, що АК "Київтеплоенерго" на запит АТ "ХК "Київміськбуд" надано технічні умови (далі - ТУ) від 10.02.2011 №31/9/6692 на підключення до теплових мереж "2-га черга забудови 6-го мікрорайону ж/м "Осокорки-Північні" з тепловим навантаженням 19,045 Гкал/год. Зазначені ТУ виконано не в повному обсязі. Акт виконання технічних умов для будівлі на вул.Чавдар Єлизавети, 11-а не видавався, фактично відмовивши позивачу в укладенні постійного договору на постачання теплової енергії у гарячій воді до об`єкта нерухомого майна.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, відмова відповідача позивачу в укладенні постійного договору на постачання теплової енергії у гарячій воді до об`єкта нерухомого майна, у зв`язку з невиконанням технічних умов від 10.02.2011 №31/9/6692 та відсутністю акта виконання технічних умов, є безпідставною, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалось відповідачем, що технічні умови № 31/9/6692 від 10.02.2011 на підключення до теплових мереж об`єкта (2-га черга забудови 6-го мікрорайону ж/м "Осокорки-Північні") були видані Акціонерному товариству "Холдингова компанія "Київміськбуд", а не позивачу (ТОВ "Прайм Інжиніринг"). У пункті 5 наведених технічних умов зазначено термін їх дії - 31.12.2015.

07.09.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві зареєстровано за № КВ19 Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності (дитячий садок на дільниці № 15 у 6-му мікрорайоні ж/м "Осокорки-Північні" у Дарницькому районі міста Києва (ІІ черга будівництва).

На підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2020 та договору про внесення змін та доповнень до нього від 24.04.2021 позивач придбав об`єкт нерухомого майна.

Отже, позивач придбав об`єкт нерухомого майна, який був прийнятий в експлуатацію 07.09.2016.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що Декларація про готовність до експлуатації об`єкта (зареєстрована 07.09.2016 за № КВ19) є підставою не лише для оформлення права власності на Об`єкт нерухомого майна, а також є підставою для укладення договору на постачання теплової енергії у гарячій воді до такого об`єкта.

З огляду на наведене, відповідач безпідставно стверджує про невиконання позивачем технічних умов від 10.02.2011 №31/9/6692 та вимагає акт про виконання технічних умов у позивача, який придбав прийнятий в експлуатацію об`єкт нерухомого майна, який до цього належав на праві власності продавцю - ТОВ "Акцент- Новотел" на підставі договору №141/ф від 02.03.2015, укладеного з АТ "Холдингова компанія "Київміськбуд". Колегія суддів зауважує, що вимоги щодо невиконання технічних умов відповідач мав висувати забудовнику на стадії будівництва об`єкта, до введення об`єкта в експлуатацію, наразі відповідні вимоги відповідача до позивача, який не є забудовником та придбав об`єкт нерухомого майна після введення його в експлуатацію, є протиправними.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно відхилив, як безпідставні заперечення відповідача проти декларації про готовність об`єкта до експлуатації як правомірної підстави для укладення договору на постачання теплової енергії.

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що уповноваженим представником теплопостачальної організації підписані без зауважень наступні документи: акт готовності об`єкта до експлуатації, акт №1 на розбивку траси; акт № 2 огляду відкритої траншеї під теплову мережу; акт № 3 на приховані роботи монтажі з/б конструкцій (лотки, камер); акт № 4 на приховані роботи по улаштуванню запакування (замонолічування) і герметизації стиків і швів (лотків, колекторів, камер); акт № 5 на приховані роботи по проведенню гідроізоляції будівельних конструкцій (камер); акт № 6 (7,8) на приховані роботи по влаштуванню антикорозійного покриття теплових камерах; акт № 9 на приховані роботи при влаштуванні теплової ізоляції в камерах; акт № 10 зовнішнього огляду зварних стиків; акт № 11 на приховані роботи по улаштуванню герметизації в місцях перетину стінок камер трубопроводи; акт № 12 на очищення внутрішньої порожнини трубопроводу; акт № 14 на приховані роботи з монтажу опор і упорів трубопроводів; акт № 15 на ревізію і випробування арматури; акт № 16 на приховані роботи при зворотній засипці траншеї; акт № 17 на приховані роботи на монтаж сигнальної стрічки; акт № 18 на приховані роботи на муфтування; акт № 19 на промивку/продувку/трубопроводу (додатки № 2-18 до відповіді на відзив на позовну заяву). Підписанням наведених документів представник теплопостачальної організації фактично підтвердив підключення спірного об`єкта до тепломережі.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі тимчасового договору на постачання теплової енергії від 21.10.2021 року №1311450 відповідач постачав теплову енергію до об`єкта нерухомого майна, що свідчить про наявність технічної можливості на приєднання об`єкта нерухомого майна до теплової мережі. За наявності такої технічної можливості, відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплопостачальна організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією.

Наявність технічної можливості постачання теплової енергії до об`єкта нерухомого майна додатково підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи копіями акту про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи № 12905 від 18.05.2023, складеного представником СП "Енергозбут" КП "Київтеплоенерго" та Акту готовності до опалювального періоду № 105 від 07.09.2023, складеного представником СП "Київські теплові мережі" КП "Київтеплоенерго" РТМ "Дарниця".

Таким чином, враховуючи ч. 9 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", п. 13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750) та встановлені обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні законні підстави для відмови позивачу в укладенні постійного договору на постачання теплової енергії у гарячій воді до об`єкта нерухомого майна.

Так, відповідно до змісту п. 4 Правил користування тепловою енергією вбачається, договори купівлі-продажу теплової енергії укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з пстачання теплової енергії" (із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 1022 від 08.09.2021, № 1209 від 10.11.2021) затверджено типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Зміст запропонованої позивачем редакції договору визначено на основі типового договору, розміщеного на сайті КП "Київтеплоенерго" у розділі "Споживачам"/ "на постачання теплової_енергії для категорії "інші_споживачі" (Договір на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі) за посиланням: https://kte.kmda.gov.ua/wp-content/uploads/2023/09/Dogovir-na-postachannya-teplovoyi-energiyi-dlya-kategoriyi-inshi-spozhyvachi.pdf?x47279.

Відповідно до частини 9 статті 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Проаналізувавши умови запропонованої позивачем редакції договору, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що у запропонованої позивачем редакції договору відсутні підпункт 5.3.1 пункту 5.3, підпункт 6.3.11 пункту 6.3, які наявні у типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго", тому запропонована позивачем редакція договору підлягає доповненню такими умовами.

Також підпункт 6.3.6 пункту 6.3 договору у запропонованій позивачем редакції містить інші умови, ніж умови підпункту 6.3.6 пункту 6.3 типового договору на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеного на сайті КП "Київтеплоенерго", тому підпункт 6.3.6 пункту 6.3 належить викласти у редакції, яка відповідає типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго" .

Крім того, договір у запропонованій позивачем редакції не містить строку його дії, тому враховуючи приписи ч. 2 ст. 187 ГК України та умови типового договору щодо строку дії договору, пункт 8.1 належить викласти у такій редакції: «Цей Договір набирає чинності з дня його укладення та діє протягом одного року з дати набрання чинності».

Пункт 9.10 договору у запропонованій позивачем редакції містить перелік додатків до договору № 1,2,3,4,5,6,7,8,9... ", які є невід`ємною частиною цього договору. Хоча, як вірно встановлено судом першої інстанції, такі умови відповідають умовам типовому договору на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго", проте за фактичної відсутності додатку № 2 до договору як у запропонованій позивачем редакції договору, так і у типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго", існує необхідність викласти абзац 2 пункту 9.10 у наступній редакції: «Додатки до договору № 1,3,4,5,6,7,8,9… є невід`ємною частиною цього договору».

Також колегія суддів вважає вірним зауваження суду першої інстанції щодо зазначених реквізитів, а саме у запропонованій позивачем редакції договору вказані реквізити "Енергопостачальної організації", які не у повному обсязі відповідають реквізитам "Енергопостачальної організації" у типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеного на сайті КП "Київтеплоенерго". Тому необхідно реквізити "Енергопостачальної організації" викласти у редакції, яка відповідає типовому договорі на постачання теплової енергії для категорії інші споживачі, розміщеному на сайті КП "Київтеплоенерго".

Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що інші умови запропонованої позивачем редакції договору (у тому числі додатків до договору № 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9) відповідають умовам типового договору та вимогам законодавства. Відповідачем не надано заперечень щодо жодної умови договору (у тому числі додатків до договору № 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9) у запропонованій позивачем редакції.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Беручи до уваги викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції встановлені обставини відсутності доказів в обґрунтування правової підстави для врегулювання розбіжностей, які виникли між сторонами при укладенні вищезазначеного договору, які в обсязі предмета доказування у даній справі в межах заперечень відповідача не доведені.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення відповідача не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 910/10122/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 910/10122/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 275, 276, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 910/10122/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 910/10122/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/10122/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, порядку та строку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 15.04.2024 у зв`язку з відрядженням судді Суліма В.В. з 06.04.2024-12.04.2024.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім