ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" квітня 2024 р. Справа № 911/862/24

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши матеріали

за заявою боржника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

встановив:

До Господарського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із заявою б/н від 03.04.2024 (вх. № 496/24 від 03.04.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом з тим, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, суд звертає увагу, що докази повинні бути актуальними на дату подання відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ОСОБА_1 до заяви б/н від 03.04.2024 (вх. № 496/24 від 03.034.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у вказаній заяві, та наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються серед іншого місце проживання боржника.

Як встановлено судом, на титульному аркуші відповідної заяви зазначено місце проживання заявника: « АДРЕСА_1 », тоді як із змісту копії паспорта (надано 1-3, 12-13 сторінки) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

З поданих заявником письмових пояснень щодо підстав та строку проживання/перебування за адресою зазначеною у заяві від 03.04.2024, останнім зазначено, що він, за пропозицією своїх друзів разом із своєю родиною проживає більше одного року у будинку друзів безкоштовно за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, будь-яких належних доказів на підтвердження проживання за згаданою адресою, заявником надано не було.

Статтею 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування у відповідності до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Статтею 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що:

- декларування місця проживання особи це повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади;

- реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Статтею 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню). Для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до: 1) паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; 2) паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон; 3) витягу з реєстру територіальної громади. З дня запровадження доступу до відомчої інформаційної системи, але не пізніше 1 березня 2022 року, інформація про місце проживання (перебування) особи підтверджується також із зазначеної відомчої інформаційної системи.

Боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не подано належних та допустимих доказів про реєстрацію місця проживання на день подання заяви до суду.

Отже, суд позбавлений можливості встановити як місце рестрації так і місце фактичного проживання/перебування ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.

Із змісту поданої заяви б/н від 03.04.2024 (вх. № 496/24 від 03.04.2024) вбачається, що заявник посилається на ч. 2 ст. 115 Кодексу без чіткого зазначення підстав(и) звернення останнього до суду, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених ст. 115 цього Кодексу.

Суд зазначає, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №909/937/21).

З огляду на вказане, ОСОБА_1 у разі визначення конкретних підстав(и) звернення до суду зобов`язаний надати відповідні докази на підтвердження зазначеного.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що з рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з правочинів чи актів цивільного законодавства; у разі надання судового рішення на підтвердження тих чи інших обставин, останні не повинні бути знеособлені.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи підприємця.

З матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, судом встановлена відсутність документа, що підтверджує наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи підприємця, оскільки надана заявником роздруківка з інтернет-джерела «Опендатабот» не є належним та допустимим доказом на підтвердження статусу боржника.

Згідно до п.3 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

Судом встановлено, що заявником було надано суду конкретизований список кредиторів, проте, на підтвердження вказаних у ньому відомостей боржником не надано первинних документів на підтвердження наявної заборгованості, а також, в порушення приписів п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, не надано щодо кожного кредитора (боржника) суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, а за кредиторами, зазначеними у п.п. 5-62, зазначена загальна сума заборгованості вказана без окремого відображення суми неустойки.

За таких обставин, вказаний список не може братись судом до уваги як належний доказ виконання п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно.

На виконання зазначених вимог заявником надано суду лише інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майном на підтвердження наявності у неї відповідного нерухомого майна, а також власне пояснення з якого вбачається, що під час евакуації з постійного місця проживання через збройну агресію росії, він загубив правовстановлюючі документи на власне майно та наразі займається їх відновленням.

Проте, суд зазначає, що у нього відсутні підстави стверджувати, що заявник долучив до своєї заяви усі наявні у нього документи, які підтверджують його право власності на відповідне майно, оскільки доказів і на підтвердження їх втрати і на підтвердження їх відновлення заявником до суду не надано.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 116 Кодексу до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором.

Із матеріалів заяви вбачається, що до останньої долучено відповідну інформацію, зокрема, з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка датовані 02.09.2023, а також не залучено документів, визначених Порядком ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830, які підтверджують наявність або відсутність обтяження рухомого майна заявником, оскільки надана заявником роздруківка з інтернет-джерела «Опендатабот» не є належним та допустимим доказом на підтвердження наявності або відсутність обтяження рухомого майна заявника.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Суд звертає увагу, що вимоги щодо змісту та положень плану реструктуризації боргів містяться у ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Проте, доданий до заяви б/н від 03.04.2024 (вх. № 496/24 від 03.04.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність проект плану реструктуризації боргів не містить будь-яких пропозицій щодо реструктуризації боргів, в тому числі щодо заходів, спрямованих на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів, оскільки на підтвердження обставин щодо пошуку інвестора для завершення будівництва, заявником не надано належних доказів, крім того, наданий заявником план не містить інформації щодо черговості задоволення вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та дати протягом 5 років.

Пунктом 14 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, у зв`язку з вищезазначеним, заява ОСОБА_1 б/н від 03.04.2024 (вх. № 496/24 від 03.04.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає залишенню без руху.

Разом з тим, суд зазначає, що вищевказані недоліки заяви повинні бути усунуті ОСОБА_1 у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду всіх наявних доказів (належним чином засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством), що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та які є необхідними відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, про що зазначено вище у даній ухвалі, зокрема:

- письмові докази на підтвердження проживання за адресою АДРЕСА_1 »;

- письмові поясненні із зазначенням конкретних підстав звернення до суду, визначених ч. 2 ст. 115 Кодексу;

- докази, які підтверджують наявність підстав для звернення до суду ОСОБА_1 із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи тощо) або, у разі надання відповідних доказів, письмові пояснення із посиланням на доказ(и), які підтверджують ті чи інші обставини (підстави);

- конкретизований список кредиторів, оформлений у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу;

- копії документів, що підтверджують право власності заявника на майно або докази на підтвердження зазначених боржником обставин у цій частині (докази відновлення загублених документів);

- витяг відповідно до Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830, який підтверджує наявність або відсутність рухомого майна у заявника, яке є обтяженим у той чи інший спосіб;

- інформацію, зокрема, з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, актуальну станом на дату подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до суду;

- докази на підтвердження наявності (відсутністі) у боржника статусу фізичної особи підприємця отриманої з офіційних державних джерел;

- план реструктуризації боргів боржника оформлений у відповідності до положень ст.. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись статтями 2, 37, 113, 115-116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 74, 76-77, 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 03.04.2024 (вх. № 496/24 від 03.04.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя Т.В. Лутак