УХВАЛА

08.04.2024Справа № 910/3992/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Філія «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4 680, 38 грн за договором № 300186 про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2022

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 680, 38 грн за договором № 300186 про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2022.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження (частини 1, 2, 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Так, статтею 147 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Суд зазначає, що у вступній частині заяви про видачу судового наказу заявником вказано боржником - Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Філія «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця».

При цьому, в прохальній частині заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера» просить суд стягнути саме з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 680, 38 грн за договором № 300186 про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2022.

В той же час, як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів договір № 300186 про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2022 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера», як постачальником та Дочірнім підприємством «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Філія «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця», як споживачем.

Крім того, додані до заяви документи, а саме: заява-приєднання; рахунок № 3-1 від 31.01.2024 на оплату за активну електричну енергію; акт № 3-1 від 31.01.2024 прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії; рахунок № 3-1 від 31.12.2023 на оплату за активну електричну енергію; акт № 32-1 від 31.12.2023 прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії; сальдові обороти по споживачу за календарні місяці свідчать про постачання електричної енергії - Дочірньому підприємству «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Філія «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця», як споживачу за договором № 300186 від 01.07.2022.

Суд зазначає, що в додатках до заяви відсутній письмовий договір укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера» та Акціонерним товариством «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та, відповідно, первинні документи, які підтверджують постачання вказаній юридичній особі електричної енергії, як підставу для визначення Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» боржником та стягнення з цього товариства заборгованості.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Дочірнє підприємство «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є самостійною юридичною особою. В свою чергу, з поданої заяви суд не вбачає обгрунтування заявника щодо визначення боржником - Акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Філія «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» та подальше стягнення з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованості, яка утворилась у Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Філія «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» за договором № 300186 від 01.07.2022.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене вище у суду відсутні підстави для видачі судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4 680, 38 грн за договором № 300186 про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2022.

За таких обставин, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера» у видачі судового наказу .

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера» у видачі судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4 680, 38 грн за договором № 300186 про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 08.04.2024.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.