ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.04.2024 Справа № 917/1759/19(917/543/24)

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Паламарчук В.В., суддя Білоусов С.М., суддя Ореховська О.О., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" (Полтавська область, м.Гадяч, вул.Лохвицька, буд. 29, )

про покладення солідарної відповідальності на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

в межах справи №917/1759/19

за заявою Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10 в особі філії "Менський сир", 15600, Чернігівська область, м. Мена, вул. Леніна, 122

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", 64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ідентифікаційний код 33460268

про банкрутство

Встановила: в провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/1759/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (далі - ТОВ "Гадячсир", боржник), яка відкрита за заявою Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" в особі філії "Менський сир"(далі - ініціюючий кредитор).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 колегією суддів: Паламарчук В.В. - головуючий, Ціленко В.А., Ореховська О.О., серед іншого, відкрито провадження у справі №917/1759/19 про банкрутство ТОВ "Гадячсир". Введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Гадячсир". Вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.01.2022 завершено попереднє засідання.

03.10.2023 колегією суддів Господарського суду Полтавської області ухвалено постанову, якою припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир". Припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" арбітражної керуючої Буркуш Олени Анатоліївни. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" призначено арбітражну керуючу Буркуш Олену Анатоліївну з наданням їй повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

В ході ліквідаційної процедури банкрута на адресу суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" (вхід. №4266 від 28.03.2024) про покладення на керівника ТОВ "Гадячсир" - Лисаченка Віктора Федоровича солідарної відповідальності в порядку вимог ч.6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі-КУзПБ).

Заява мотивована порушенням керівником боржника встановленої ч. 6 ст. 34 КУзПБ імперативної вимоги щодо звернення в місячний строк до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в разі загрози неплатоспроможності.

Розглянувши вищевказану заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 215 Господарського кодексу України, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Зокрема, застосування такої відповідальності передбачено частиною шостою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду притягнення керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб боржника до солідарної та субсидіарної відповідальності є винятковим механізмом відновлення порушених прав кредиторів. Істотна та явна диспропорція між зобов`язаннями та активами по суті неплатоспроможного боржника та непоінформованість про це кредиторів цілком очевидно порушують права останніх. У зв`язку з цим для захисту майнових інтересів кредиторів боржника запроваджено правове регулювання своєчасного інформування керівником юридичної особи його кредиторів про неплатоспроможність (недостатність майна) боржника.

Солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду.

Сутність солідарної відповідальності полягає у залученні керівника боржника - юридичної особи щодо якої здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника як правового механізму захисту та відновлення прав кредиторів, які будучи своєчасно необізнаними з його вини про стан неплатоспроможності боржника, а саме про суттєву диспропорцію між обсягом зобов`язань боржника і розміром його активів, вступили з ним у правовідносини (хоча могли б не вступати) внаслідок чого позбавлені можливості задовольнити наявні в них вимоги до боржника.

Для покладення солідарної відповідальності на керівника боржника необхідним є встановлення судом сукупності таких умов - юридичних фактів:

- порушення визначеного абзацом 1 частини шостої статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства місячного строку на звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

У Кодексі України з процедур банкрутства відсутні конкретно визначені вимоги щодо форми звернення кредиторами своїх вимог до керівника боржника, тому таке звернення може відбуватися у формі заяви, клопотання тощо. Однак розгляд цих вимог, як і вимог про покладення солідарної відповідальності, здійснюється за правилами ГПК України в порядку визначеному статтею 7 КУзПБ у межах справи про банкрутство.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику, спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, подана заява по своїй суті є позовною заявою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Наведені правила є загальними до застосування у господарському судочинстві.

За визначенням ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, Національний банк України, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Матеріали поданої ТОВ "Веприк Плюс" до суду заяви не містять доказів надіслання копій заяви з додатками ні керівнику Боржника, безпосередньо на якого спрямована заява, а також і іншим учасникам у справі про банкрутство ТОВ "Гадячсир".

За приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з положень наведених статей, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що вбачається з положень ст.74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. До позовної заяви мають бути додані відповідні докази, які підтверджують певні юридичні факти, на які посилається заявник.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, позивач при зверненні до суду зобов`язаний надати всі докази на підтвердження факту порушення його прав та законних інтересів діями або бездіяльністю відповідача та, як наслідок, наявність правових підстав для звернення до суду.

Вбачається, що додаток до заяви кредитора містить лише Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ "Веприк Плюс". Інших доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги ТОВ "Веприк Плюс", заявником не подано. Це позбавляє можливості дійти обґрунтованого висновку про наявність/відсутність підстав для покладення солідарної відповідальності на керівника боржника.

Частинами 1 - 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" без руху та надання заявнику строку для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. 1, 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 162, 164, 174, 232-235 ГПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Веприк Плюс" (вхід. №4266 від 28.03.2024) залишити без руху.

2. Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви терміном 10 днів з дня отримання даної ухвали, шляхом надання до суду:

- доказів надсилання заяви керівнику боржника ОСОБА_1 та учасникам провадження у справі про банкрутство ТОВ "Гадячсир". Зазначити відомості стосовно ОСОБА_1 ;

- докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги кредитора ТОВ "Веприк Плюс".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Паламарчук

Суддя С.М. Білоусов

Суддя О.О. Ореховська