УХВАЛА

м. Київ

03.04.2024Справа № 910/14968/22 (910/3371/24)

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веб Дизайн» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4А)

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 33Б)

Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (03039, м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 17, оф. 3/1)

про визнання недійсним договору та визнання права власності

В межах справи № 910/14968/22

За заявою ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін : не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/14968/22 за заявою ОСОБА_2 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2023.

19.03.2024 до Господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веб Дизайн", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" про визнання недійсним договору та визнання права власності.

21.03.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.03.2024 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

01.04.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У поданій заяві позивач просив суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом:

заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Веб Дизайн» вчиняти будь-які дії, укладати будь-які угоди щодо відчуження або передачі машиномісця № 49-А, загальною площею 26.7 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь третіх осіб;

заборони вчинення реєстраційних дій державному реєстратору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо машиномісця № 49-А, загальною площею 26.7 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 000 до закінчення судового розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Вказана заява обґрунтована тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло Капітал" та ОСОБА_1 , 13.11.2019 укладено договір № 33-1311/2019-1 про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якого, як вказує позивач, останній передав Управителю кошти в розмірі 377 214, 20 грн., а Управитель зобов`язався після завершення будівництва, відповідно до пункту 1.9. Договору, передати позивачу об`єкт інвестування - машиномісце №49-а, за адресою: АДРЕСА_3 (після завершення будівництва адресу змінено на вул. Герцена, 35-Б).

Умовами Договору встановлено, що планово орієнтовний термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 31.12.2019, планово-орієнтовний термін здачі об`єкта будівництва під заселення 31.03.2020.

Позивач зазначає, що жодного письмового повідомлення від Управителя про введення об`єкта будівництва в експлуатацію з моменту підписання договору не отримував, документів з метою реєстрації права власності не надано.

Водночас, з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер витягу 361684662) йому стало відомо, що машиномісце № 49-А, (реєстраційний запис об`єкта нерухомого майна 000), в АДРЕСА_2 було зареєстровано 09.01.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончар Г.В. за Товариством з обмеженою відповідальністю "Веб Дизайн".

В свою чергу, позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веб Дизайн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» предметом якого, у тому числі, є визнання за позивачем права власності на закінчений будівництвом об`єкт, а саме: машиномісце № 49-А, загальною площею 26.7 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

За переконанням позивача, з метою уникнення реального відчуження відповідачами спірного нерухомого майна на користь третіх осіб необхідним є вжиття заходів до забезпечення позову.

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вказані правові позиції взаємоузгоджуються із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справі № 918/702/18 від 03.04.2019 та у справі № 914/1257/18 від 17.04.2019.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши надані суду докази та обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки, заявник не надав належного та допустимого доказу на підтвердження того факту, що невжиття заходів до забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення його позову, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, ст. 232- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяП.П. Чеберяк