РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024Справа № 910/19035/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Яременко Т.Є., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ-ЖЕН"

про стягнення 10 931 868, 46 грн.

Представники:

від позивача: Богач К.В.;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мета-Капітал" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ-ЖЕН" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 10 931 868, 46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором генерального підряду на будівництво № П-01-24-01-22 від 24.01.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.01.2024.

У судовому засіданні 25.01.2024 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 15.02.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/19035/23 призначено на 14.03.2024.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач повідомлявся ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, у судове засідання представника не направлено, заяв/клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не подано.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 15.02.2024 у даній справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: проспект Палладіна, буд. 18/30, офіс 13-А, м. Київ, 03142, проте до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 15.02.2024.

Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

Суд також зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 року у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6964/18.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 15.02.2024 у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.03.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мета-Капітал" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІ-ЖЕН" (далі - генеральний підрядник) укладено договір генерального підояду на будівництво № П-01-24-01-22, умовами якого передбачено, що замовник доручає, а генеральний підрядник зобов?язується на свій ризик власними або залученими силами та засобами у відповідності до проектної докуметації, завдання Замовника і чинних будівельних норм і правил виконати Роботи по будівництву Господарсько-побутового корпусу «Реабілітаційно-оздоровчого комплексу» за адресою: 08711, Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Плютовська, буд. 3, надалі «Об`єкт» і передати Замовнику Об`єкт закінчений будівництвом (будівнициво «під ключ»), а також виконати інші зобов?язання передбачені даним договором. До складу Робіт, що виконуються Генеральним підрядником відносяться: будівельні, монтажні; постачання будівельних та інших матеріалів; інші роботи, що є необхідними для виконания даного договору.

Відповідно до п. 1.4. договору, датою закінчення всіх робіт передбачених даним договором є дата підписання сторонами акту приймання-передачі закінченого будівництвом об`єкту. Підписання сторонами акту приймання-передачі закінченого будівництвом об`єкту здійснюється після закінчення будівництва об`єкту.

Згідно п. 2.1. договору, на момент підписання цього договору, сума договору визначається відповідно до договірної ціни (додаток №1) та становить 50 537 404, 63 грн, у тому числі податок на додану вартість 8 422 900, 77 грн.

Пунктом 3.1. договору визначено, що генеральний підрядник зобов`язується виконати роботи, визначені цим договором, в строк 319 календарних днів з дати отримання авансового платежу, згідно зведеного графіку виконання робіт та поставки матеріальних ресурсів «Календарний графік виконання робіт» (додаток № 2 до цього договору).

За умовами п. 4.1. договору, оплата по даному договору здійснюється наступним чином:

4.1.1. Авансовий платіж в розмірі: 30% вартості Договору Замовник перераховує на поточний банківський рахунок Генерального підрядника після підписання Сторонами Договору згідно виставлених генеральним підрядником рахунків.

4.1.2. Подальша оплата фактично виконаних робіт, за вирахуванням авансу пропорційно вартості виконаних робіт, здіснюється замовником на підставі підписаного замовником акту приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 та прийняття Замовником документів, необхідних за законодавством України (в тому числі виконавчої документації на Роботи, дозвільної, технічної та експлуатаційної документації на матеріали та обладнання).

Розрахунки проводяться протягом 5 календарних днів з дня підписання Замовником зазначених вище акту виконаних робіт у формі КБ-2в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма № KБ-3) на підставі виставленого Генеральним підрядником рахунку-фактури та прийняття Замовником документів, необхідних за законодавством України (в тому числі виконавчої документанії на Роботи, дозвільної, технічної та експауатаційної документації на матеріали та обладнання. Прийняття і підписання Замовником актів виконаних робіт, а також оплата сум за такими актами - є достатнім підтвердженням Сторін шодо фактичних (фізичних) обсягів виконаних робіт та їх вартості згідно підписаного Договору. Підписання Акта виконаних робіт є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами. Якщо Замовник не розрахувався за виконані роботи або не сплатив інші суми, належні Генеральному підряднику. згідно з даним договором Генеральний підрядник, попередньо повідомивши Замовника, має право притримати передачу Замовнику закінчених робіт (об єкта будівництва), невикористаних матеріальних ресурсів та іншого майна. Порушення строків передачі закінчених робіт (об?єкта будівництва) у цьому разі вважається таким, що спричинено з вини Замовника і передбачає відшкодування витрат Генерального підрядника, зумовлених цим порушенним. Але після підписання актів виконаних робіт Замовник зберігає за собою право заявити про недоліки в роботі протягом 1 (одного) місяця з дня підписання Акту виконаних робіт, які можуть бути виявлені у відповідності з цим Договором.

4.1.3. Поставка та передача Замовнику Обладнання та матеріалів оформлюються на підставі Актів приймання виконаних робіт за формою KБ-2В.

Цей договір вступає в силу з дати підписання договору сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п. 12.1. договору).

Відповідно до п. 13.5. договору, замовник має право розірвати договір до моменту завершення робіт по договору виплативши генеральному підряднику плату за виконану та прийняту замовником частину робіт.

Додатком № 2 до договору № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 сторони погодили календарний графік виконання робіт, відповідно до якого кінцевий строк виконання робіт - 16.12.2022.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено додаткові угоди № 1 від 07.11.2022 та № 2 від 19.12.2022 до договору № П-01-24-01-22 від 24.01.2022.

Так, відповідно до додаткової угоди № 2 від 19.12.2022 до договору № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 у зв?язку з корегуванням об?ємів виконуваних робіт після підписання Договору сторони узгодили внести зміни до складу робіт з будівництва Господарсько-побутового корпусу «Реабілітаційно-оздоровчого комплексу» за адресою: 08711, Київська область: Обухівський район, смт Козин, вул. Плютовська, буд. 3, виклавши ці зміни у Додатку № 2 до даної Додаткової угоди.

Згідно п. 2 додаткової угоди, генеральний підрядник зобов?язується виконати додаткові роботи, передбачені в додатку №1 до даної додаткової угоди (надалі «додаткові роботи»), по будівництву Господарсько-побутового корпусу «Реабілітаційно-оздоровчого комплексу» за адресою: 08711, Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Плютовська, буд. 3, а Замовник зобов?язується прийняти зазначені роботи.

Перелік, обсяг та вартість додаткових робіт викладені в додатку № 1 до даної додаткової угоди, який є невід`ємною частиною та окремо від неї не розглядається (п. 3 додаткової угоди).

Сторони узгодили збільшити суму Договору, зазначену в п. 2.1. Договору, на 182 268 82 грн., в т. ч. ПДВ 20% - 30 378, 14 грн. (п. 4 додаткової угоди)

З урахуванням положень даної Додаткової угоди, Додаткової угоди № 1 від 07.11.2022, сума Договору, зазначена в п. 2.1. Договору, становить 51 828 404, 25, в т.ч. ПДВ 20% - 8 638 067, 37 грн. (п. 5 додаткової угоди).

Як зазначає позивач, останнім на виконання умов договору було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІ-ЖЕН" грошові кошти у розмірі 21 578 519, 04 грн на підтвердження чого останній посилається у позовній заяві на платіжні доручення № 000366 від 28.01.2022 на суму 500 000, 00 грн, № 000443 від 01.02.2022 на суму 4 500 000, 00 грн, № 000788 від 18.02.2022 на суму 5 000 000, 00 грн, № 004740 від 11.11.2022 на суму 5 000 000, 00 грн, № 005232 від 09.12.2022 на суму 1 199 886, 37 грн, № 000126 від 10.01.2023 на суму 751 317, 54 грн, № 000735 від 21.02.2023 на суму 29 597, 77 грн, № 001606 від 14.04.2023 на суму 522 295, 14 грн, № 001874 від 02.05.2023 на суму 72 099, 46 грн, № 001875 від 02.05.2023 на суму 567 630, 80 грн, № 002142 від 16.05.2023 на суму 1 362 128, 70 грн, № 002143 від 16.05.2023 на суму 67 138, 28 грн, № 002165 від 19.05.2023 на суму 86 474, 90 грн та № 002406 від 02.06.2023 на суму 1 919 950, 08 грн.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем лише частково виконані передбачені договором роботи на загальну суму 10 120 798, 58 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, а саме:

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 08.12.2022 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 08.12.2022 на суму 1 714 123, 39 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 30.12.2022 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 30.12.2022 на суму 1 073 310, 77 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 21.02.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 3 від 21.02.2023 на суму 31 155, 55 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 14.04.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 4 від 14.04.2023 на суму 803 530, 98 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 28.04.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 5 від 28.04.2023 на суму 110 922, 24 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 28.04.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 6 від 28.04.2023 на суму 873 278, 15 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 16.05.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 7 від 16.05.2023 на суму 103 289, 67 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 16.05.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 8 від 16.05.2023 на суму 2 324 380, 13 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 19.05.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 9 від 19.05.2023 на суму 133 038, 30 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 02.06.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 10 від 02.06.2023 на суму 2 953 769, 36 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем не підтверджено документально використання сплаченого позивачем авансу у розмірі 11 457 720, 46 грн.

Також, позивач вказує, що 03.11.2023 року ним було отримано від відповідача товар за видатковою накладною №56 від на суму 525 852, 00 грн., в тому числі ПДВ.

Оскільки відповідачем не були виконані попередньо оплачені позивачем роботи за договором на суму 11 457 720, 46 грн у визначений сторонами строк, позивач направив відповідачу лист № 31-07/23 від 31.07.2023 з повідомленням про розірвання договору генерального підряду на будівництво № П-01-24-01-22 від 24.01.2022, відповідно до якого договір № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 вважається розірваним з 31.07.2023. Також, позивач на підставі ст. 1212 ЦК України просив відповідача протягом 7 календарних днів від дати даного повідомлення повернути грошові кошти у сумі 11 457 720, 46 грн, а також повернути будівельні матеріали, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною АТ «Укрпошта» № 530.

Позивач вказує, що отримання відповідачем будівельних матеріалів від позивача підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі будівельних матеріалів №MKER-000374 від 28.12.2022, відповідно до якого відповідачем було отримано будівельні матеріали на загальну суму 1 221 498, 00 грн., частина з яких була використана відповідачем під час виконання робіт за договором, що підтверджується підписаними сторонами Актами списання №MKER-МК0598 та №MKER-МК0481, іншу частину будівельних матеріалів, що були передані відповідачу для виконання робіт були прийняті комісією позивача на об`єкті в односторонньому порядку, про що складено Акт №MKER- 000399 від 01.10.2023р.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем на підставі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.11.2023 здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 525 852, 00 грн, внаслідок чого позивач не є зобов`язаним за видатковою накладною № 56 від 03.11.2023 в сумі 525 852, 00 грн, в тому числі ПДВ, а відповідач має заборгованість перед позивачем за договором генерального підряду на будівництво № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 в сумі 10 931 868, 46 грн.

Вказана заява було надіслана позивачем відповідачу разом з претензією № 29-11/23 від 29.11.2023 про повернення грошових коштів у сумі 10 931 868, 46 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною АТ «Укрпошта» № 607 від 29.11.2023.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач фактично виконав роботи на суму 10 120 798, 58 грн, у зв`язку з чим він зобов`язаний був повернути позивачу невикористану частину авансу у сумі 11 457 720, 46 грн, чого відповідачем не здійснено, а тому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 10 931 868, 46 грн., з урахуванням проведеного взаємозаліку (21 578 519, 04 грн (передоплата) - 10 120 798, 58 грн (виконані роботи) - 525 852, 00 грн (поставлене обладнання) = 10 931 868, 46 грн.).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № П-01-24-01-22 від 24.01.2022, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІ-ЖЕН" грошові кошти у розмірі 21 578 519, 04 грн що підтверджується платіжними дорученнями № 000366 від 28.01.2022 на суму 500 000, 00 грн, № 000443 від 01.02.2022 на суму 4 500 000, 00 грн, № 000788 від 18.02.2022 на суму 5 000 000, 00 грн, № 004740 від 11.11.2022 на суму 5 000 000, 00 грн, № 005232 від 09.12.2022 на суму 1 199 886, 37 грн, № 000126 від 10.01.2023 на суму 751 317, 54 грн, № 000735 від 21.02.2023 на суму 29 597, 77 грн, № 001606 від 14.04.2023 на суму 522 295, 14 грн, № 001874 від 02.05.2023 на суму 72 099, 46 грн, № 001875 від 02.05.2023 на суму 567 630, 80 грн, № 002142 від 16.05.2023 на суму 1 362 128, 70 грн, № 002143 від 16.05.2023 на суму 67 138, 28 грн, № 002165 від 19.05.2023 на суму 86 474, 90 грн та № 002406 від 02.06.2023 на суму 1 919 950, 08 грн.

В свою чергу, відповідачем лише частково виконані передбачені договором роботи на загальну суму 10 120 798, 58 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3.

Стаття 846 Цивільного кодексу України визначає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 3.1. договору визначено, що генеральний підрядник зобов`язується виконати роботи, визначені цим договором, в строк 319 календарних днів з дати отримання авансового платежу, згідно зведеного графіку виконання робіт та поставки матеріальних ресурсів «Календарний графік виконання робіт» (додаток № 2 до цього договору).

Однак, відповідачем в строк 319 календарних днів з моменту отримання авансового платежу не виконані у повному обсязі визначені договором роботи.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки виконання зобов`язання, проведене належним чином, є однією із підстав його припинення (ст. 599 Цивільного кодексу України), то виконання боржником, у даному випадку ТОВ "ВІ-ЖЕН" як генеральним підрядником за договором (зобов`язаною стороною за договором в частині виконання робіт), повинно бути підтверджено відповідачем належним чином.

Проте, суд зазначає, що відповідачем не надано суду належних та вірогідних доказів в розумінні ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІ-ЖЕН" всього обсягу робіт за договором № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 у строки, передбачені п. 3.1. договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 320 Господарського кодексу України, у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Суд враховує правову позицію, викладену об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 16.03.2020 у справі №910/2051/19, в якій зазначено, що у статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Суд зазначає, що відмовитись від договору підряду і вимагати відшкодувати збитки відповідно до положень частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України є правом замовника в силу закону, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

Враховуючи вище викладене, оскільки як встановлено судом вище відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором підряду у частині виконання робіт та у строки передбачені договором, суд дійшов висновку, що на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, у позивача виникло право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Пунктом 8.4.7. договору № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 визначено, що замовник має право ініціювати розірвання договору якщо генеральний підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у визначений договором термін стає неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За умовами п. 13.1. договору, зміна або розірвання договору допускається з ініціативи Замовника або Генерального підрядника.

Замовник має право розірвати Договір при таких обставинах: затримка початку виконання Робіт з вини і генерального підрядника на строк більше, ніж 1 (один) місяць; суттєвого відставання з вини Генерального підрядника від Календарного графіка виконання робіт (більше 1 (одного) місяця); неодноразове порушення генеральним підрядником будівельних норм і правил; істотної зміни обставин, якими Замовник керувався при укладенні Договору, про що письмово повідомляє генерального підрядника за 10 днів, з відшкодуванням завданих Генеральному підряднику збитків. У випадках, зазначених даному пункті, Замовник має право в будь-який час до закінчення Робіт розірвати Договір, сплативши виконаний і прийнятий Замовником обсяг Робіт (п. 13.2. договору).

Відповідно до п. 13.4. договору, при розірванні Договору Сторона, що виступає ініціатором, зобов?язана в 30-денний строк направити іншій Стороні письмове повідомлення з обгрунтуванням причин розірвання.

Згідно п. 13.5 договору, замовник має право розірвати Договір до моменту завершення Робіт по Договору виплативши Генеральному підряднику плату за виконану та прийняту Замовником частину Робіт.

Як зазначено судом вище, оскільки відповідачем не були виконані попередньо оплачені позивачем роботи за договором на суму 11 457 720, 46 грн у визначений сторонами строк, позивач направив відповідачу лист № 31-07/23 від 31.07.2023 з повідомленням про розірвання договору генерального підряду на будівництво № П-01-24-01-22 від 24.01.2022, відповідно до якого договір № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 вважається розірваним з 31.07.2023. Також, позивач на підставі ст. 1212 ЦК України просив відповідача протягом 7 календарних днів від дати даного повідомлення повернути грошові кошти у сумі 11 457 720, 46 грн, а також повернути будівельні матеріали, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною АТ «Укрпошта» № 530.

Таким чином, враховуючи що умовами договору підряду № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 передбачено право замовника в односторонньому порядку розірвати вказаний договір підряду у зв`язку з простроченням виконання відповідачем робіт більше 1 (одного) місяця, та приймаючи до уваги, що станом на дату повідомлення (31.07.2023) відповідачем було прострочено виконання робіт більше ніж на один місяць, суд дійшов висновку щодо правомірності та обґрунтованості відмови позивача від договору підряду № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 .

Отже, договір підряду № П-01-24-01-22 від 24.01.2022 є розірваним в односторонньому порядку.

Як зазначено судом вище, частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондує положенням статті 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тобто, положеннями частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України законодавцем визначено більш широке поняття збитків при їх відшкодуванні за наслідками порушення умов договору підряду, де відшкодуванню підлягають і витрати зроблені замовником на виконання договірних зобов`язань.

Водночас нормами глави 83 Цивільного кодексу України урегульовано питання повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, навіть тоді коли правова підстава, на якій набуте майно, згодом відпала.

Так, частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною другою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України, предметом регулювання якої є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій набуто майно, згодом відпала.

Ураховуючи відсутність доказів належного виконання відповідачем договірних зобов`язань із виконання робіт за договором, припиненого згідно зі статтею 849 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 10 931 868, 46 грн відповідно до статей 849 і 1212 Цивільного кодексу України у їх сукупності.

Близьких за змістом правових висновків щодо застосування положень статті 849 ЦК України та можливості стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі №912/2709/17, від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, від 25.02.2021 у справі №904/7804/16.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування своєї вини в невиконанні зобов`язання щодо повернення позивачеві перерахованих коштів.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що договірні зобов`язання між сторонами припинились, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ-ЖЕН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Капітал" грошових коштів у розмірі 10 931 868, 46 грн (з вирахуванням 525 852, 00 грн, на які здійснено зустрічне зарахування однорідних вимог), які були сплачені позивачем у якості передоплати за договором генерального підряду на будівництво № П-01-24-01-22 від 24.01.2022.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Капітал" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ-ЖЕН" (проспект Палладіна, буд. 18/30, офіс 13-А, м. Київ, 03142, ідентифікаційний код - 34351708) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Капітал" (вул. Хмельницького Богдана, буд. 19/21, м. Київ, 01054, ідентифікаційний код - 36124300) 10 931 868 (десять мільйонів дев`ятсот тридцять одну тисячу вісімсот шістдесят вісім) грн 46 коп. - заборгованості та 131 182 (сто тридцять одну тисячу сто вісімдесят дві) грн 43 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 08.04.2024.

Суддя Щербаков С.О.