ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року
м. Черкаси
Справа № 925/45/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІБІС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЕНЗЕЛІВСЬКЕ"
про стягнення 1160802,71 грн
Представники учасників справи:
Позивач Уланівський С.Є., адвокат;
Відповідач не з`явився.
Секретар судового засідання Щокань В.М.
Суддя Гладун А.І.
1. 10.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРІБІС" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЕНЗЕЛІВСЬКЕ".
5. 18.03.2024 суд ухвалив призначити розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в судовому засіданні о 12 год. 30 хв. 26.03.2024.
6. Ухвалу суду від 18.03.2024 про призначення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд надіслав учасникам справи: позивачу, представнику позивача адвокату Уланівському С.Є. та відповідачу - на офіційну електронну адресу у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яку 18.03.2024 доставлено до їх електронних кабінетів (а.с.106-107).
9. 25.03.2024 позивач подав до суду клопотання, у якому просив долучити до матеріалів справи копію додаткової угоди №2 від 25.03.2024 до договору про надання правничої допомоги від 07.12.2023 та врахувати її під час розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 114-115, 117).
Щодо посилання відповідача на відсутність факту оплати наданих послуг.
За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.10.2019 у справі N 922/445/19, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Аналогічні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 у справі №686/5064/20.
12. У судовому засіданні 26.03.2024 взяв участь представник позивача адвокат Уланівський С.Є. у режимі відеоконференції. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.
13. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
14. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).
15. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.
16. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина 1 статті 202 ГПК України).
17. Суд ухвалив розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суду про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу без участі представника відповідача.
19. Розглянувши заяву позивача, суд дійшов висновку ухвалити додаткове рішення суду про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
20. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).
21. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
22. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
23. Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
25. Оскільки, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із принципів господарського судочинства, суд дійшов висновку про покладення на відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які суд визнав фактичними та необхідними.
26. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
27. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
28. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
29. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.
30. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
31. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
32. На виконання вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України представник позивача адвокат Уланівський С.Є. у судовому засіданні до закінчення судових дебатів повідомив, що позивач подасть докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат.
33. 18.03.2024 у строк, визначений у статті 129 Господарського процесуального кодексу України, позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу.
34. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
35. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
36. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
37. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
38. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
39. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
40. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
41. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
42. Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
45. Відповідно до п. 1.2 договору на виконання п. 1.1 даного договору клієнт уповноважує адвокатів об`єднання: представляти клієнта у Господарському суді Одеської області, Південно-західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді (Касаційному господарському суді) з усіма правами (без обмежень повноважень) наданими позивачу, відповідачу, третій особі; надавати інші види правничої допомоги, пов`язаної з розглядом вказаних судових справ.
46. Відповідно до п. 4.1 договору гонорар за надані послуги (правничу допомогу) у судових справах за позовами, вказаних в п. 1.1. цього договору, в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій буде узгоджений сторонами в додаткових угодах до цього договору.
47. Відповідно до п. 7.1 і п. 7.2 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків до повного виконання.
48. Відповідно до п. 8.3 договору документом, що підтверджує факт надання послуг (правничої допомоги) за договором у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій та у якому сторонами буде зафіксовано остаточний розмір гонорару, який клієнт зобов`язаний сплатити на користь об`єднання, є підписаний обома сторонами акт приймання-передачі наданих послуг. Моментом завершення надання об`єднанням послуг у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій є день ухвалення судового рішення, яким закінчено розгляд справи у суді відповідної інстанції. Протягом 3 (трьох) робочих днів по завершенню надання передбачених цим договором послуг у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій об`єднання передає клієнту два екземпляри підписаного зі сторони об`єднання актів приймання-передачі наданих послуг. У випадку, якщо клієнт не підписав акт приймання-передачі наданих послуг (надалі по тексту "акт") протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання і не надав письмове обґрунтування такого не підписання протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання акту, послуги вважаються наданими об`єднанням в повному обсязі і підлягають оплаті.
50. Ця додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги від 07.12.2023. Всі інші умови договору про надання правничої допомоги від 07.12.2023, не зазначені у цій додатковій угоді, є незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання (п. 3 додаткової угоди №1).
52. У заяві від 18.03.2024 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу(а.с. 93-95) позивач виклав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, затрачений час та їх вартість, зокрема:
- підготовка, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором поставки № 1224-210823 від 21 серпня 2023 року та додатків до неї, що включає в себе юридичний аналіз письмових доказів, формування правової позиції, пошук та аналіз правових позицій Верховного Суду в аналогічних справах, здійснення розрахунків штрафних санкцій у кількості 5 годин;
- представництво адвокатом об`єднання інтересів замовника у справі №925/45/24 у підготовчому судовому засіданні 14.02.2024 тривалістю 21 хвилина;
- представництво адвокатом об`єднання інтересів замовника у справі №925/45/24 у підготовчому судовому засіданні 28.02.2024 тривалістю 32 хвилини;
- представництво адвокатом об`єднання інтересів замовника у справі №925/45/24 у судовому засіданні 12.03.2024 тривалістю 53 хвилини.
53. 25.03.2024 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги від 07.12.2023 (а.с. 117), у пункті 1 якої зазначили, що у зв`язку з виявленою опискою у договорі про надання правничої допомоги від 07.12.2023, а саме: в найменуванні судів, у яких буде здійснюватися представництво інтересів клієнта у судових справах за позовними заявами, вказаними в 1.1 договору, які у відповідності до норм ГПК України є підсудними Господарському суду черкаської області, північному апеляційному господарському суду, сторони дійшли згоди виправити допущену описку у зв`язку з чим внести зміни до абзацу третього п.1.2 вказаного договору. Виклавши його у наступній редакції: представляти клієнта у Господарському суді черкаської області, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді (Касаційному господарському суді) з усіма правами (без обмежень повноважень), наданими позивачу, відповідачу, третій особі.
54. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
55. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
56. Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.
58. Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
59. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.
60. Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, відповідно до якого заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
61. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
62. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
63. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
64. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
65. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
66. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
68. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
69. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
73. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 14, 126, 129, 233-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення складене 08.04.2024.
Суддя А.І. Гладун