ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2024 р. Справа№ 910/18376/20 (918/961/22)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представника відповідача Щербака Є.М. згідно ордера

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року

у справі №910/18376/20(918/961/22) (суддя Пасько М.В.)

за позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю

"Апогей" арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія

"Артфінброк"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент

Груп";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа

"Інвестиційна"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року у справі №910/18376/20(918/961/22) позов розпорядника майна боржника про визнання недійсним договору №2-22/02 від 22.02.2021 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Григор`єв В.В. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року у справі №910/18376/20 (918/961/22) та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2024 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Копитова О.С., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 12.02.2024 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Григор`єва В.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року у справі №910/18376/20(918/961/22), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18376/20(918/961/22).

14.03.2024 супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/18376/20(918/961/22)/1510/24 від 13.03.2024 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Григор`єва В.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року у справі №910/18376/20 (918/961/22), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 04.04.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "ФК"Артфінброк" просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання 04.04.2024 року з`явився представник відповідача.

Арбітражний керуючий Григор`єв В.В. в судове засідання не з`явився, подавши до дати засідання клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивовано неможливістю прибути в судове засідання.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином через систему "Електронний суд". Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Розглядаючи заявлене клопотання про відкладення розгляду справи з наведених у ньому мотивів, судова колегія наголошує, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку лише у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

При цьому, слід зауважити, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. Господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Так, доводи арбітражного керуючого Григор`єва В.В. про неможливість прибуття в судове засідання колегія суддів відхиляє, оскільки ним не вказано будь-яких причин, що зумовили таку неможливість, а також не надано доказів на підтвердження цих обставин.

Окрім цього, останній не був позбавлений права взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду з використанням власних технічних засобів відповідно до ст. 197 ГПК України, проте своїм процесуальним правом не скористався.

Більш того, судом взято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.07.2020 року у справі №924/369/19 та від 01.10.2020 року у справі №361/8331/18, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, оскільки явка представників учасників провадження у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, беручи до уваги, що матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті та з огляду на можливість забезпечення арбітражним керуючим Григор`євим В.В. свою участь або участь свого представника у судовому засіданні у режимі відеоконференції, зважаючи на те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у відсутність скаржника та представників третіх осіб.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.04.2024 проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

04.04.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у даній справі - залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Рівненської області перебувала справа №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей", провадження в якій відкрито ухвалою суду від 23.03.2021 року за заявою ПрАТ "F&C Realty". Розпорядником майна боржника було призначено арбітражного керуючого Гуцал Т.М.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 року розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

У листопаді 2022 року арбітражний керуючий Григор`єв В.В. звернувся до суду в межах справи №910/18376/20 з позовом про визнання недійсним договору №2-22/02 від 22.02.2021.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 у справі №910/18376/20(918/961/22), залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023, позов задоволено, визнано недійсним укладений між ТОВ "Апогей" та ТОВ "ФК"Артфінброк" договір №2-22/02 від 22.02.2021 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами, здійснено розподіл судового збору.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.10.2023 року у справі №910/18376/20(918/961/22), зокрема, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 року та рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 року у справі №910/18376/20(918/961/22) скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За наслідками нового розгляду справи №910/18376/20(918/961/22) ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 позов розпорядника майна боржника про визнання недійсним договору залишено без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України у зв`язку і відсутністю у арбітражного керуючого Григор`єва В.В. процесуальної дієздатності.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаного судового рішення, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України,суд залишає позов без розгляду, зокрема якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 44 ГПК України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Частиною другою цієї статті ГПК України передбачено, що фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність).

Тобто здатність мати процесуальні права та обов`язки визначена процесуальним законом (ч. 1 ст. 44 ГПК України) як процесуальна правоздатність, а здатність особисто набувати та здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді - як процесуальна дієздатність (частина друга статті 44 ГПК України).

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, особа, яка за правилами статті 4 ГПК України належить до учасників господарського процесу, в силу закону наділяється процесуальною правоздатністю (що є потенційною, безумовною та встановленою Законом можливістю мати процесуальні права та обов`язки відповідного учасника, які визначені процесуальним законом).

Тоді як процесуальна дієздатність (тобто можливість суб`єкта безпосередньо реалізувати передбачені ГПК України як загальні - стаття 42 ГПК України, так і визначені окремими нормами ГПК України спеціальні процесуальні права та виконати обов`язки у конкретних процесуальних правовідносинах) обумовлена відповідними конкретно-визначеними законом факторами у відповідних процесуальних правовідносинах, зокрема:

- доведення особою (суб`єктом звернення) належності його до відповідної категорії учасників із відповідним процесуальним статусом (сторона, учасник, особа яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки тощо);

- обґрунтованістю підстав для звернення саме цієї особи;

- стадією судового розгляду справи, що допускає відповідне звернення тощо.

Відсутність (недоведеність) цих факторів має наслідком відсутність у особи заявника процесуальної дієздатності у відповідних процесуальних правовідносинах.

Отже, наявність та можливість особою реалізувати право на звернення із заявою (позовом, скаргою) до господарського суду (процесуальна право- та дієздатність) має першочергове (первинне) значення для можливості подальшого переходу суду до розгляду справи - порушеного у заяві (позові, скарзі) питання по суті, оскільки відсутність цього права виключає розгляд судом по суті порушених в заяві (скарзі, позові) питань.

Належність особи до категорії учасників господарського процесу, що мають право звертатись до господарського суду у господарській справі (із заявою, скаргою, позовом) насамперед визначається з урахуванням тих загальних критеріїв, які визначають право звернення до господарського суду згідно з частиною другою статті 4 ГПК України, тобто з урахуванням переліку осіб, яким належить право звернення до господарського суду, якими є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Належність особи до будь-якої із наведених категорій осіб та виникнення у неї відповідного статусу визначається, в свою чергу, спеціальним законодавством. (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 року у справі №16/137б/83б/22б(910/12422/20).

Так, в силу приписів ст.1 КУзПБ розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном.

Відповідно до положень ст. 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому, в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, серед іншого, про введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна.

Під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації) (частина перша статті 44 КУзПБ).

За частиною другою статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

Частиною третьою статті 44 КУзПБ визначено обов`язки розпорядника майна, одним з яких є обов`язок вживати заходів для захисту майна боржника.

Відповідно до частини дев`ятої статті 44 КУзПБ розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у тому числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника.

Отже, на стадії розпорядження майном законодавець чітко визначив повноваження розпорядника майна щодо звернення з вимогою про визнання недійсними угод (правочинів), укладених боржником (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі №922/1134/17, від 23.11.2022 року у справі №918/1174/20(918/559/21) та від 30.03.2023 року у справі №905/2307/21(905/496/22)).

Як встановлено колегією суддів, у листопаді 2020 року ПрАТ "F&C Realty" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття відносно ТОВ "Апогей" провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 року у справі №910/18376/20 вказану заяву ПрАТ "F&C Realty" прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 24.12.2020 у даній справі заяву ПрАТ "F&C Realty" передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області, який ухвалою від 23.03.2021 року відкрив провадження у справі про банкрутство ТОВ "Апогей" та призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гуцал Т.М.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Рівненської області від 01.02.2022 року розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

У листопаді 2022 року арбітражний керуючий Григор`єв В.В. звернувся до суду в межах справи №910/18376/20 з даним позовом про визнання недійсним договору №2-22/02 від 22.02.2021.

Разом з тим, постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 у справі №910/18376/20 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року, справу №910/18376/20 передано за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва, а також зобов`язано Господарський суд Рівненської області передати справу №910/18376/20 для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Згідно сталої судової практики скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі №6-1193цс15 та була частково уточнена Великою Палатою Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі №922/2416/17).

З огляду на викладене, є нечинними та не породжують правових наслідків судові рішення, які були прийняті Господарським судом Рівненської області у справі №910/18376/20 після помилкової передачі йому справи за підсудністю, в тому числі: ухвала від 23.03.2021 про відкриття провадження у справі №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей" та призначення розпорядником майна боржника Гуцал Т.М., а також ухвала від 01.02.2022 про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

А отже, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року постановлено розпочати розгляд справи №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей" з підготовчого засідання, призначити у даній справі підготовче засідання та запропонувати боржнику надати відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 235 ГПК України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу приписів ч. 4 ст. 9 КУзПБ ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином, з огляду на наведені приписи ч.1 ст.235 ГПК України та ч.4 ст.9 КУзПБ, ухвала Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року про призначення підготовчого засідання набрала законної сили в день її прийняття, в установленому законом порядку не скасована, наразі є чинною, а тому є обов`язковою для виконання.

Крім того, судом враховано, що направляючи справу №910/18376/20 (918/961/22) на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, Верховний Суд у своїй постанові від 05.10.2023 зазначив, що оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням правил територіальної юрисдикції, що є підставою для їх обов`язкового скасування згідно п.6 ч.1 ст.310 ГПК України.

Також касаційний господарський суд наголосив на тому, що справа про банкрутство ТОВ "Апогей", у межах якої розглядався спір, була підсудною Господарському суду міста Києва з дати прийняття цим судом до розгляду заяви ПрАТ "F&C Realty" про відкриття провадження у справі про банкрутство, а тому розгляд спору у межах "основної" справи про банкрутство Господарським судом Рівненської області та Північно-західним апеляційним господарським судом здійснено з порушенням встановлених законом правил територіальної підсудності господарських спорів.

Враховуючи вищенаведені обставини та беручи до уваги ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/18376/20, станом на дату прийняття оскаржуваної наразі ухвали суду у справі №910/18376/20 (918/961/22) про залишення позову без розгляду провадження у справі про банкрутство ТОВ "Апогей" перебувало на стадії підготовчого засідання, ухвали у порядку ст. 39 КУзПБ про відкриття провадження у справі про банкрутство або про відмову у відкритті такого провадження прийнято не було, а відтак стосовно ТОВ "Апогей" не застосовувалась жодна з судових процедур, передбачених ст. 6 КУзПБ, у тому числі розпорядження майном боржника, як наслідок, розпорядника майна боржника у даній справі не було призначено.

Таким чином, арбітражний керуючий Григор`єв В.В. на даному етапі не є учасником справи №910/18376/20 у статусі розпорядника майна, а тому не має процесуальної дієздатності відповідно до законодавства для звернення до суду у межах справи №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей" із позовом у порядку статей 7, 42 КУзПБ, що є підставою для залишення без розгляду його позову про визнання недійсним договору.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі фактично зводяться до незгоди з ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року у справі №910/18376/20, яка, з рештою, є чинною та не скасованою, а тому апеляційним судом відхиляються, оскільки не впливають на суть прийнятої судом ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані та недоведені, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року у справі №910/18376/20(918/961/22) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 року у справі №910/18376/20(918/961/22) залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 15.04.2024 року після закінчення суддями Остапенком О.М., Копитовою О.С. та Отрюхом Б.В. підготовки для підтримання кваліфікації у НШСУ.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

О.С. Копитова