УХВАЛА

16 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 902/489/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Конекс"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 30.11.2023 та

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2024

у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця

до Приватного підприємства "Конекс"

про усунення перешкод в користуванні приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) до Приватного підприємства "Конекс" про усунення перешкод в користуванні державним майном шляхом звільнення приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір оренди сторони уклали строком до 31 травня 2021 року, який не був продовжений, однак відповідач використовує майно і на даний час, вчасно сплачуючи рахунки зі сплати неустойки у розмірі подвійної плати, що, на думку позивача, свідчить про визнання відповідачем неправомірного знаходження в приміщенні.

Господарський суд Вінницької області рішенням від 30.11.2023 задовольнив позовні вимоги.

Зазначив, що продовження договору повинно відбуватися згідно із процедурою, передбаченою Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, яка орендарем не була дотримана, тому відсутні підстави вважати продовженим договір на той самий строк та на тих самих умовах.

При цьому відповідач не відноситься до суб`єктів господарювання, діяльність яких була заборонена чи обмежена в період дії карантину, відповідно договір оренди не є продовженим в силу пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби Соvid-19".

У зв`язку з тим, що строк дії договору завершився до початку введення в Україні воєнного стану, тому до спірних правовідносин також не підлягають застосуванню положення пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" від 27.05.2022 № 634.

Отже, у відповідача відсутні правові підстави для користування орендованим майном і таке майно підлягає поверненню.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 11.03.2024 залишив рішення суду першої інстанції без змін.

01.04.2024 відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 30.11.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 (повний текст складений 14.03.2024), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у цій справі визначено колегію суддів у складі: Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024.

Відповідно до частини четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що її подано з дотриманням вимог статей 287- 291 ГПК України.

Враховуючи обґрунтування скаржником випадків, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.

За змістом статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то у разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.

Крім того, скаржник звернувся до Верховного Суду з клопотанням, у якому просить зупинити виконання оскаржуваного рішення суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Скаржник зазначив, що рішення суду набрало законної сили і при його виконанні він повинен буде покинути приміщення, демонтувати усі поліпшення, які були проведені для отримання ліцензії на здійснення діяльності із роздрібної торгівлі лікарськими засобами, понести витрати на вивезення усіх активів з аптечного закладу та звільнити персонал аптечного пункту. У зв`язку із зазначеним відповідач втратить ліцензію через припинення діяльності. Однак, якщо вимоги касаційної скарги будуть задоволені, новий розгляд справи може встановити, що відповідач має право на продовження договору оренди.

Згідно із абзацом другим частини четвертої статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Частиною першою статті 332 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Для зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, що допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Набуття судовими рішеннями чинності і, як наслідок, їх виконання чи дія, є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання та дія судового рішення саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії судового рішення.

Суд має право зупинити виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Колегія суддів враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (№ 60750/00, § 43) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін (Case of Hornsby v. Greece. №18357/91, § 40 рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997).

Колегія суддів зазначає, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення, тому недоведеність підстав для зупинення виконання судового рішення у справі належними та допустимими доказами є підставою для відмови у задоволенні відповідного клопотання.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 294, 295, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 902/489/23 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Конекс" на рішення Господарського суду Вінницької області від 30.11.2023 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 та здійснити перегляд оскаржуваних судових рішень у відкритому судовому засіданні 22 травня 2024 року о 12:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет № 332).

2. Позивач має право подати до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу до 03 травня 2024 року, відсутність якого не перешкоджає здійсненню касаційного перегляду.

3. Інформацію щодо розгляду справи можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.

4. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про їхнє право брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

5. Відмовити Приватному підприємству "Конекс" у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 30.11.2023 у справі № 902/489/23 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

6. Витребувати з Господарського суду Вінницької області / Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 902/489/23.

7. Надіслати копію цієї ухвали до Господарського суду Вінницької області та Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський