ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.04.2024 м.Дніпро Справа № 904/9299/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі судді: Верхогляд Т.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 року у справі №904/9299/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР", м. Київ

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державний вищий навчальний заклад "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури", м. Дніпро

про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 року у справі №904/9299/21 позов задоволено.

Визнано договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4699-ОД від 11.01.2012 укладений між Приватним акціонерним товариством «Київстар» та Регіональним відділенням Фондом державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях продовженим на тих самих умовах і на той самий строк, на який він був укладений, а саме на 5 місяців, тобто з 11 травня 2018 року по 10 жовтня 2018 року, шляхом оформлення додаткового договору про внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна від 11.01.2012 № 12/02-4699-ОД (із змінами) в наступній редакції:

«Договір

про внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна від 11 січня 2012 № 12/02-4699-ОД (із змінами)

"___"__________ _____ року м. Дніпро

Ми, що нижче підписалися. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, ідентифікаційний , місцезнаходження якого: м. Дніпро, вул. Центральна, 6 (далі орендодавець), в особі начальника Миргородської Ганни Юріївни, яка діє на підставі Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях № 84 від 31.01.2019 р. та Приватне акціонерне товариство «Київстар» ідентифікаційний , місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53 (далі орендар), в особі провідного фахівця Бігун Сергія Олексійовича, який діє на підставі довіреності №749 від 29.09.2020р., з іншого боку, уклали даний договір про внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна від 11 січня 2012 № 12/02-4699-ОД (із змінами) про наступне:

2. « 10.1. Абзац 3 пункту 10.1. Розділу 10. «Строк чинності, умови зміни та припинення договору» викласти в наступній редакції:

« Цей договір є продовженим з 11 травня 2018 року по 10 жовтня 2018 року включно.»

2. Цей договір про внесення змін укладено в 3-х примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу.».

Орендодавець

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

Г. Миргородська

Орендар

Приватне акціонерне товариство «Київстар»

С. Бігун

Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро, вул. Центральна,6 (ідентифікаційний код 42767945) на користь Приватного акціонерного товариства «Київстар» м. Київ, вул. Дегтярівська, 53 (ідентифікаційний код 21673832) судові витрати з сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт просить:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 року у справі №904/9299/21 скасувати;

- ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю;

- судові витрати покласти на позивача.

Також, апелянт подав заяву та просив відстрочити оплату судового збору. В обґрунтування цієї заяви послався на відсутність державного фінансування щодо оплати судового збору.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, Центральний апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені форма і зміст апеляційної скарги, зокрема, п. 2 ч. 3 цієї статті передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно до ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює розміри ставок судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2.4 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Сума судового збору, що підлягає сплаті за розгляд апеляційної скарги у даній справі, становить 2 724,00 грн.

Апелянт не надав доказу сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може відстрочити, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" чітко визначені умови та суб`єктний склад осіб, за наявності яких суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити сплату судового збору.

Разом з тим наведені умови, перелік яких є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору, не поширюються на скаржника та виключають можливість відстрочення сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021року у справі №940/2276/18 зазначила, що із системного аналізу змісту норм статті 8 Закону України "Про судовий збір" убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналізуючи можливість застосування за заявою скаржника приписів п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, колегія суддів зазначає, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи).

Застосування судом майнового критерію до юридичної особи, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, може бути застосований лише у справах, предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі № 0940/2276/18).

Проте, предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а відповідно апелянт не відноситься до переліку осіб, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», які мають право на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Оскільки відсутні правові підстави для задоволення заяви апелянта про відстрочення судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд не надає оцінку майновому стану скаржника.

У даному випадку, скаржник є юридичною особою, а предметом спору, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 року у справі №904/9299/21 слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У разі, якщо скаржник не усуне недоліки апеляційної скарги в строк, установлений судом, заява вважається неподаною та повертається скаржнику (ч.4 ст. 174, ч.8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 року у справі №904/9299/21.

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 року у справі №904/9299/21 залишити без руху.

Апелянту протягом 10 днів з дати отримання даної ухвали усунути недолік апеляційної скарги, а саме надати:

- доказ сплати судового збору у розмірі 2 724,00 грн.

У разі не усунення недоліків у зазначений судом строк настають наслідки, передбачені ч.4 ст. 174, ч.8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Верхогляд