номер провадження справи 4/245/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 Справа № 908/3719/23

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А)

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА», (72040, Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне, вул. Генкіна, буд. 88)

до відповідача 2 ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 4 005 954,08 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Батрак М.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Хільчук О.П., на підставі довіреності № 355/21 від 02.07.2021 (адвокат), (в режимі відеоконференції);

від відповідача 1 - не з`явився;

від відповідача 2 - не з`явився;

18.12.2023 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла позовна вих. № 188/2/880, сформована підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 18.12.2023, (вх. № 4089/08-07/23 від 18.12.2023) Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА», с. Плодородне Михайлівського району Запорізької області і ОСОБА_1 , с. Братське Михайлівського району Запорізької області про стягнення з відповідачів солідарно 4 005 954,08 грн. заборгованості за кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %), що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 3 300 000,00 грн. і заборгованості за відсотками станом на 14.12.2023 в розмірі 705 954,08 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023 справу № 908/3719/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3719/23, справі присвоєно номер провадження справи 4/245/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.01.2024.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/3719/23 до 25.03.2024, підготовче засідання відкладалося на 28.02.2024.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.02.2024 закрито підготовче провадження у справі № 908/3719/23, справу призначено до розгляду по суті, судове засідання призначено на 26.03.2024.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.03.2024 у зв`язку із перебуванням судді Зінченко Н.Г. у період з 19.03.2024 по 02.04.2024 включно у відпусті судове засідання у справі № 908/3719/23 перенесено на 08.04.2024

В судове засідання 08.04.2023 з`явився представник позивача, судове засідання проводилося в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

До системи відеоконференцзв`язку 08.04.2024 приєднався представник позивача.

В судовому засіданні 08.04.2024 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та долучених судом до матеріалів справи.

Представники відповідачів 1 і 2, так само як і відповідач 2 особисто, в жодне судове засідання у справ № 908/3719/23 не з`явилися, про поважність причин неявки суд завчасно жодного разу не повідомили.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжено до 13.05.224 включно.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом № 309 від 22.12.2022, зареєстрований в у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно вказаного Переліку з урахуванням наступних змін, внесених відповідними наказами, Плодородненська сільська територіальна громада Мелітополського району Запорізької області, до якої територіально відносяться с. Плодородне та с. Братське, входить до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України (з 26.02.2022 по теперішній час).

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА» має місце реєстрації на території, яка відноситься до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, у с. Плодородне Михайлівського району Запорізької області. ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання на території, яка відноситься до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, у с. Братське Михайлівського району Запорізької області.

У зв`язку із викладеним, ухвали суду по справі № 908/3719/23 направлялися судом відповідачам 1 і 2 на відомі суду адреси електронної почти, які також зазначалися ними як засоби офіційного зв`язку в кредитному договорі № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %») та договорі поруки № 12/Д4-1-РБ/22/550 від 15.11.2021.

Крім того, враховуючи територіальне перебування відповідачів 1 і 2 на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» ухвали господарського суду Запорізької області у справі № 908/3719/23 опубліковані на офіційному веб-сайті судової влади України.

За приписами зазначеної норми Закону якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідачів 1 і 2 про відкриття провадження у справі № 908/3719/23 та подальший розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідачі 1 і 2 могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень» http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вирішив за можливе розглядати справу по суті в судовому засіданні 08.04.2024 за відсутністю відповідачів 1 і 2, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. 193 ГК України, ст., ст. 11, 525, 526, 536, 549, 553, 554, 610-612, 625, 626, 1049 ЦК України. Позов пред`явлений позивачем з підстав невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %), укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА», щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 12/Д4-1-РБ/22/550 від 15.11.2021, за умовами якого відповідач 2 зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем 1 його боргових зобов`язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. Станом на 14.12.2023 заборгованість за кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %) становить 4 005 954,08 грн., в тому числі прострочена заборгованість по кредиту становить 3 300 000,00 грн. та заборгованість по процентам становить 705 954,08 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити повністю, стягнути з відповідачів 1 і 2 солідарно прострочену заборгованості по кредиту в розмірі 3 300 000,00 грн. і заборгованості по процентам в розмірі 705 954,08 грн. та покласти на відповідачів 1 і 2 витрати зі сплати судового збору в сумі 48 071,45 грн.

Письмового відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки відповідач 1 і відповідач 2 суду не надали.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У зв`язку із не поданням відповідачами відзиву на позовну заяву відповідь на відзив на позовну заяву від позивача не надходила.

Розглянувши зібрані у справі письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ

15.11.2021 Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (Банк, Кредитор, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА» (Позичальник, Боржник, відповідач 1 у справі) укладено Кредитний договір № 011/10892/1242203 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %») (далі Договір).

Відповідно до умов Договору Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти (надалі - Кредит) в формі Відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 3 300 000,00 грн. (надалі - Ліміт), а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором з кінцевим терміном погашення кредиту - 15.05.2023 (п. 1.1, п.1.3 Договору).

Мета (цільове використання кредиту) - кредит надається Позичальнику на поповнення обігових коштів та ведення фінансово-господарської діяльності (в т.ч. сплату податків) за винятком придбання основних засобів та витрат, що збільшують вартість основних засобів Позичальника, внесків до статутного капіталу третіх осіб, благодійних внесків, виплати дивідендів, надання/повернення фінансової допомоги, надання кредитів, погашення інших кредитів. . (п.1.4 Договору)

За умовами п. 2.1 Договору протягом строку фактичного користування Кредитом до Кінцевого терміну погашення Кредиту включно Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати Кредитору Проценти, сума яких розраховується на основі змінюваної процентної ставки, розмір якої визначається для кожного процентного періоду відповідно до умов та в порядку, встановлених пунктами 2.2-2.5 Договору на рахунок нарахованих доходів Кредитора № НОМЕР_1 в Дніпропетровській ОД АТ «Райффайзн Банк».

Перший Процентний період, розпочинається 15.11.2021 та закінчується 31.12.2021. Кожен наступний Процентний період відповідає кожному наступному календарному кварталу. (п. 2.2 Договору)

Відповідно до п. 2.3 Договору розмір процентної ставки, що підлягає сплаті Позичальником в кожному Процентному періоді (Базова процентна ставка), визначається наступним чином:

- протягом участі Позичальника в Програмі розрахунок розміру Базової процентної ставки здійснюється за формулою: Індекс UIRD + 7,0 %;

- з дати позбавлення Позичальника права участі в Програмі (пункт 5.10 Договору) розрахунок розміру Базової процентної ставки здійснюється за формулою: Індекс UIRD + 7,0 %.

Для розрахунку розміру Базової процентної ставки приймається значення Індексу UIRD станом на останній робочий день календарного місяця, що передує місяцю початку процентного періоду, для якого визначається розмір процентної ставки. Якщо для визначеної таким чином календарної дати Індекс UIRD не буде визначено з будь-яких причин, для розрахунку розміру Базової процентної ставки приймається значення Індексу UIRD за найближчий попередній робочий день (п. 2.3.3 Кредитного договору).

Розмір Базової процентної ставки в Першому процентному періоді становить 14,14 % річних (розрахований відповідно до п. 2.3.1 Договору із застосуванням Індексу UIRD, який станом на 29.10.2021 дорівнює 7,14 % річних) (п. 2.4 Договору)

Згідно з п. 2.6 Договору визначений та повідомлений Кредитором відповідно до пунктів 2.3, 2.5 Договору розмір Базової процентної ставки на відповідний Процентний період застосовується сторонами без укладення договорів про внесення змін (додаткової угоди) до Договору. У разі незгоди Позичальника із збільшення Базової процентної ставки згідно п. 2.3 Договору, Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення Базової процентної ставки. З дня погашення заборгованості за Договором у повному обсязі зобов`язання Сторін за Договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення Базової процентної ставки застосовується попередній розмір Базової процентної ставки.

У випадку неповернення Кредиту в Кінцевий термін погашення Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі, встановленому на останній Процентний період (до Кінцевого терміну погашення Кредиту), та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за Кредитом (в т.ч. простроченої) з дня наступного за Кінцевим терміном погашення Кредиту до дня фактичного погашення Кредиту. (п. 2.7 Договору)

Нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховують щоденно на залишок фактичної заборгованості за Кредитом/простроченої заборгованості за Договором протягом всього строку користування кредитом/наявності простроченої заборгованості. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день погашення Кредиту/простроченої заборгованості в повному обсязі. (п. 2.8 Договору)

Умовами п. 2.9 Договору сторони передбачили, що розмір процентної ставки, за якою Позичальник сплачує Кредитору проценти за фактичне користування кредитом до настання Кінцевого терміну погашення кредиту збільшується на 200 Базисних пунктів при кожному невиконання або неналежному виконанні Позичальником будь-якої умови, передбачених пунктом 3.5 та/або пунктом 4.2, та/або пунктом 6.1, та/або пунктом 6.4, та/або підпунктом 7.1.7, та/або невиконання вимоги Кредитора відповідно до підпункту 8.1.4 Договору.

Зазначене збільшення процентної ставки по кредиту застосовується починаючи з першого банківського дня календарного місяця, наступного за місяцем, в якому Кредитору стало відомо про настання обставин, визначених першим абзацом цього пункту Договору (Дата змін). Підвищення процентної ставки відповідно до цього пункту Договору не є зміною умов Договору в односторонньому порядку та така зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди до Договору.

На розсуд Кредитора збільшення процентної ставки за кредитом згідно з умовами цього пункту Договору може не застосовуватися.

Збільшення розміру процентної ставки згідно цього пункту Договору не може бути більше ніж на 500 базисних пунктів.

В розрахунку суми компенсації процентів не враховується розмір підвищення Базової процентної ставки за Кредитом, зазначеної в цьому пункті Договору, яка підлягає сплаті Позичальником самостійно.

У відповідності до п., п. 5.1, 5.2 Договору Позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному Договором. Погашення частини Кредиту здійснюється у розмірах та строки, які визначаються Графіком (додаток 1 до Договору), що підписується сторонами в момент укладення Договору.

Так, Додатком № 1 від 15.11.2021 до Кредитного договору сторони погодили, що погашення заборгованості за Кредитом за Кредитним договором від 1511.2021 № 011/10892/1242203 здійснюється згідно з наступним графіком (додаток 1 до Кредитного договору):

- з 15.11.2021 по 27.12.2022 включно - 3 300 000,00 грн.;

- з 28.11.2022 по 27.01.2023 включно - 2 475 000,00 грн.;

- з 28.01.2023 по 27.02.2023 включно - 1 650 000,00 грн.;

- з 28.02.2023 по 15.05.2023 включно - 825 000,00 грн.

За умовами п. 5.3 Договору проценти Позичальник сплачує кожного місяця не пізніше останнього Банківського дня відповідного календарного місяця, та остаточно при погашенні Кредиту за наступні періоди:

- в першому календарному місяці користування Кредитом - за період з дня видачі Кредиту по день, що передує передостанньому Банківському дню місяця;

- в наступних календарних місяцях - за період з передостаннього Банківського дня попереднього календарного місяця (включно) по Банківський день, що передує передостанньому Банківському дню поточного місяця;

- в останній календарний місяць користування Кредитом - за період з передостаннього Банківського дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Кредиту;

- у разі нездійснення погашення Кредиту в Кінцевий термін погашення Кредиту - за період з дати Кінцевого терміну погашення Кредит (включно) по календарний день, що передує дню фактичного погашення заборгованості за Договором в повному обсязі.

Якщо Позичальник має право на отримання компенсації Процентів згідно держаної підтримки відповідно до умов Програми та Фонд надає Позичальнику (з ескроу рахунку Фонду у Кредитора) компенсацію Процентів з метою зниження його фактичних витрат на сплату встановленої Договором Базової процентної ставки за Кредитом, то Позичальник має сплачувати власними коштами лише частину Базової процентної ставки, яка становитиме 3 процентів річних (в Договорі згадується як «Компенсаційна процентна ставка») (п. 5.5. Договору).

При цьому за умовами п. 5.7.1 Договору Компенсація Процентів за Кредитом Позичальнику Фондом не сплачується за календарний місяць, протягом якого тривало більше ніж протягом 15 календарних днів будь-яке зі нижчезазначених порушень Позичальником умов Договору, а саме:

а) прострочення виконання Позичальником зобов`язання зі сплати частини/повної суми основної заборгованості за Кредитом (відповідно до встановленого Графіку) та/або

б) прострочення виконання Позичальником зобов`язання зі сплати частини нарахованих Процентів за Кредитом (за Компенсаційною процентною ставкою, що підлягає застосуванню протягом місяця, за який сплачуються Проценти).

Компенсація процентів відновлюється з наступного місяця після сплати Позичальником вищеозначеної простроченої заборгованості.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором та/або Договором забезпечення, а також інші обставини, які, на думку Кредитора, свідчать про те, що зобов`язання Позичальника за Договором, не будуть виконані) Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вжити один або декілька таких заходів:

8.1.1 відмовити в наданні кредиту або його частини за Договором;

8.1.2 скасувати або встановити розмірі ліміту в розмірі фактичної заборгованості Позичальника за кредитом;

8.1.3 вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості;

8.1.4 вимагати надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань Позичальника за Договором.

Відповідно до п. 8.2 Договору Кредитор має право скористатись правами, зазначеними в п. 8.1 Договору та пред`явити Позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої обставини дефолту, зокрема, у разі порушення Позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором. (пп. 8.2.1 Договору)

За умовами п. 12.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачами 1 і 2, Банк виконав зобов`язання, передбачені Договором та надав Позичальнику кредитні кошти в загальному розмірі 3 300 000,00 грн..

Зокрема, 22.11.2022 позивачем надані відповідачу 1 кредитні кошти в розмірі 1 348 650,00 грн., 23.11.2021 - в розмірі 961 056,00 грн., 24.11.2021 - в розмірі 255 774,00 грн. і 02.12.2021 - в розмір 734 520,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку № НОМЕР_3.

Умовами пп. 4.1.2 п. 4.1 Договору сторонами обумовлено, що виконання зобов`язань Позичальника, що виникають (в т.ч. виникнуть в майбутньому) за Договором забезпечуються, зокрема, порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений після укладення Договору, але до дня надання кредиту за Договором, між Кредитором і Поручителем - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання умов Договору 15.11.2021 з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.01.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %») укладено Договір поруки № 12/Д4-1-РБ/22/550 (надалі - Договір поруки) між АТ «Райффайзен Банк» та громадянином ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач 2 у справі).

За Договором поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Договору. Порукою за цим Договором забезпечується виконання Забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки визначені Основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов`язань. (п., п. 1.1, 1.2 Договорів поруки).

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань Кредитор набуває права вимагати від Поручителя виконання ним як солідарним боржником Забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за Забезпеченими зобов`язаннями, а Поручитель - зобов`язаний виконати вимоги Кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за Забезпеченими зобов`язаннями.

Згідно з п. 2.2 Договору поруки Поручитель зобов`язується здійснити виконання Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) календарних днів з дати відправлення Кредитором відповідної Вимоги та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі. Єдиною підставою для визначення Кредитором у Вимозі розміру забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою Кредитора для визначення грошових зобов`язань Позичальника перед Кредитором за Основним договором.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідачем 1 порушені строки погашення Кредиту, передбачені у Графіку погашення заборгованості, не сплачено кредитні кошти відповідно до періодів дії ліміту кредитування та відсотків за користування кредитними коштами, які відповідач 1 мав сплатити до 27.12.2022, до 27.01.2023, до 27.02.2023 і до 15.05.2023.

У зв`язку із порушенням відповідачем 1 умов Кредитного договору щодо погашення кредиту протягом більше ніж 15 календарних днів, Фондом на підставі п. 5.7.1 Договору не сплачується компенсація процентів за Кредитним договором Позичальнику, тому заборгованість за зазначеними відсотками має сплатити відповідач 2.

Як зазначає позивач, станом на 14.12.2023 заборгованість ТОВ «АЛЬФА» перед АТ «Райфайзен Банк» за Кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %») склала 4 005 954,08 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 3 300 000,00 грн., у т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 3 300 000,00 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 705954,08 грн., у т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 679658,05 грн.

Вказані нарахування підтверджуються відповідними розрахунками, що додані до матеріалів позовної заяви.

21.11.2023 позивачем направлено на адресу електронної пошти відповідача 1 () Вимогу (вих. № 188/2/815 від 21.11.2023), згідно з якою позивач вимагав негайно, але не пізніше 5 календарних днів з дня направлення цієї вимоги, погасити заборгованість за Кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %») у сумі 3 300 000,00 грн. заборгованості за кредитом та 665 633,51 грн. заборгованості за відсотками станом на 21.11.2023. Зазначена вимога Відповідачем 1 у встановлений строк не виконана.

21.11.2023 на адресу електронної пошти поручителя ( ОСОБА_1 ) позивачем направлена Вимога (вих. № 188/2/816 від 21.11.2023) про погашення заборгованості за Кредитним договором, яка також залишена без належного реагування.

Невиконання відповідачами 1 і 2 взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %») в частині погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів 1 і 2 заборгованості в примусовому порядку.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Статтею 1055 ЦК України унормовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %») виконав належним чином, перерахувавши на рахунок відповідачу 1 кредитні кошти у загальному розмірі 3 300 000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку № НОМЕР_3 .

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач 1 був зобов`язаний повернути кредит за Кредитним договором до 15.05.2023 та здійснювати загальне погашення кредиту за Графіком, який є додатком 1 до Кредитного договору.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач 1 свої зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами не виконав, внаслідок чого у відповідача 1 станом на 14.12.2023 утворилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3 300 000,00 грн. та заборгованість по процентах виникла з 31.03.2022 та розмір несплачених процентів за період з 31.03.2022 по 14.12.2023 становить 705 954,08 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Отже, Договором поруки № 12/Д4-1-РБ/22/550 від 15.11.2021 забезпечено виконання ТОВ «АЛЬФА» зобов`язань за Кредитним договором 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %»).

Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України).

Отже, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії Договору поруки № 12/Д4-1-РБ/22/550 від 15.11.2021, визначених ст. 559 ЦК України, судом не встановлено.

Позовні вимоги в даній справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача є можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд впливає, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних відносин.

Захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і поручителя у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

На момент розгляду справи ні Позичальник, ні Поручитель заборгованість перед Кредитором не сплатили.

Так само ні відповідач 1, ні відповідач 2 не надали свого контррозрахунку суми заборгованості по Кредитному договору № 12/Д4-1-РБ/22/550 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %»), заявленої до стягнення.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість за кредитом в сумі 3 300 000,00 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідачів 1 і 2 солідарно 3 300 000,00 грн. заборгованості за кредитом підлягає задоволенню судом.

При вирішенні спору у даній справі суд вважає за необхідне врахувати, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17 та Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 300/438/18.

Умовами Кредитного договору № 12/Д4-1-РБ/22/550 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %») строк кредитування визначений до 15.05.2023.

Згідно з п., п. 2.1, 2.2 Кредитного договору протягом строку фактичного користування Кредитом Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати Кредитору Проценти. Перший Процентний період, розпочинається 15.11.2021 та закінчується 31.12.2021. Кожен наступний Процентний період відповідає кожному наступному календарному кварталу.

У випадку неповернення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту сплата процентів здійснюється відповідно до положень п., п. 2.7-2.9 Договору.

При цьому, умовами п. 2.7 Договору чітко передбачено, що у випадку неповернення Кредиту в Кінцевий термін погашення Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі, встановленому на останній Процентний період (до Кінцевого терміну погашення Кредиту), та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за Кредитом (в т.ч. простроченої) з дня наступного за Кінцевим терміном погашення Кредиту до дня фактичного погашення Кредиту.

За період з 30.11.2021 по 14.12.2023 позивачем за Кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %) нараховані відсотки в розмірі 1 159 890,06 грн., які сплачені частково в розмірі 453 935,98 грн.

Отже, на час вирішення спору судом по відсоткам за користування кредитними коштами рахується заборгованість в розмірі 705 954,08 грн.

Перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок, судом встановлено, що нарахування відсотків позивачем здійснено правильно.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів 1 і 2 заборгованості за відсотками в розмірі 705 954,08 грн. заявлені до стягнення обґрунтовано і підлягають задоволенню судом.

Згідно зі ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 86 ГПК України)

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. (ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України)

Названий принцип полягає в тому, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідачі 1 і 2 своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористалися, проти позову не заперечили, належними доказами доводи позивача не спростували.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, законними та такими, що підлягають задоволенню судом повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів 1 і 2 порівну, оскільки спір доведено до суду з їх вини.

При цьому суд враховує, що згідно усталеної судової практики у разі якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА», с. Плодородне Михайлівського району Запорізької області і ОСОБА_1 , с. Братське Михайлівського району Запорізької області про стягнення з відповідачів солідарно 4 005 954,08 грн. заборгованості за кредитним договором № 011/10892/1242203 від 15.11.2021 (в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9 %) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА», (72040, Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне, вул. Генкіна, буд. 88, ідентифікаційний код юридичної особи 20480568) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 14305909) заборгованість за кредитом в розмірі 3 300 000 (три мільйони триста тисяч) грн. 06 коп. та заборгованість по відсоткам в розмірі 705 954 (сімсот п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 08 коп. солідарно з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Видати наказ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 14305909) заборгованість за кредитом в розмірі 3 300 000 (три мільйони триста тисяч) грн. 06 коп. та заборгованість по відсоткам в розмірі 705 954 (сімсот п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 08 коп. солідарно з Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА», (72040, Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне, вул. Генкіна, буд. 88, ідентифікаційний код юридичної особи 20480568). Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА», (72040, Запорізька область, Михайлівський район, с. Плодородне, вул. Генкіна, буд. 88, ідентифікаційний код юридичної особи 20480568) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 14305909) витрати зі сплати судового збору в сумі 24 035 (двадцять чотири тисячі тридцять п`ять) грн. 73 коп. Видати наказ.

5. Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 14305909) витрати зі сплати судового збору в сумі 24 035 (двадцять чотири тисячі тридцять п`ять) грн. 72 коп. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 09» квітня 2024 р.

Суддя Н.Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.