ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1213/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Бура Д.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Приведьон В.М. (довіреність №08/15078 від 23.12.20)

від відповідача: Бас А.М. (ордер серії АМ №1083689)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариство "Житомиробленерго"

до Фізичної особи-підприємця Войтка Олександра Петровича

про визнання додаткової угоди укладеною.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про визнання укладеною Додаткову угоду №1-К (з додатками №2 та №3) до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №345 від 28.08.21.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що з 01.01.2022 набрала чинності Постанова НКРЕКП №1175 від 25.08.21 , за умовами якої відповідач є споживачем електричної енергії , який відноситься до 2 класу напруги , однак у договорі №345 від 28.08.21 встановлено позивачу 1 клас напруги, що впливає на розрахунок вартості спожитої електричної енергії, тому є необхідність привести договірні відносини у відповідність до п.5 "Порядку становлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії".

У відзиві на позовну заяву ФОП Войтко Олександр Петрович позов не визнав (а.с.31). Заперечення грунтуються на тому, що сторони у договорі визначили 1 (перший) клас напруги для всіх точок обліку споживача, де наведено ступінь напруги основного споживача в розмірі 110 кВТ; договір є публічним та договором приєднання, сторони підписали договір та зобов`язані виконувати його умови.

У відповіді на відзив (а.с.69) Акціонерне товариство "Житомиробленерго" зазначає, що клас напруги встановлюється споживачу окремо за кожною межею балансової належності, відповідач має живлення від мереж основного споживача, і як субспоживач отримує електроенергію на межі балансової належності із номінальною напругою нижче 27,5 кВ і відноситься до 2-го класу напруги .

У письмових поясненнях від 06.11.23 (а.с.78) ФОП Войтко Олександр Петрович наголошує, що роз`яснення НКРЕКП від 31.12.21 №15538/17.2.1/7-21 є відповіддю на звернення та не містить ознак нормативного акту чи акту індивідуальної дії, тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов`язковий характер.

Заявою від 05.01.2024 Акціонерне товариство "Житомиробленерго" змінило підставу позову зазначивши підставу для укладення Додаткової угоди - постанову НКРЕЕКП №1175 від 25.08.21 (зі змінами) та постанову НКРЕКП №1052 від 13.08.1998 "Про порядок визначення класів напруги" (а.с.118).

У додаткових поясненнях від 10.01.24 (а.с.135) ФОП Войтко Олександр Петрович зазначає, що позивач просить визнати укладеною Додаткову угоду до договору на підставі Постанов №1431 та №1430, які втратили чинність; наразі діє постанова №1052 від 13.08.1998 "Про порядок визначення класів напруги".

У додаткових поясненнях від 12.03.2024 (а.с.159) Акціонерне товариство "Житомиробленерго" зазначає, що клас напруги відповідача, у відповідності до п.5 Постанови №1052, визначався за класом напруги основного споживача; відповідач є субспоживачем; п.5 Постанови №1052 був виключений згідно Постанови НКРЕКП №1825 від 06.09.19, однак під час переукладення сторонами договору було помилково вказано клас напруги - 1; відповідач має рівень напруги 0,4 кВ, тобто знаходиться на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВ; визначення міри напруги на межі балансової належності, на якій споживач отримує електричну енергію від оператора системи розподілу є фактично єдиною умовою диференціації споживачів за класами напруги.

Рух справи

08.09.2023 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 13.09.2023 суд відкрив провадження у справі №906/1213/23 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження .

29.09.23 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ФОП Войтка Олександра Петровича (а.с.31).

10.10.2023 до суду надійшла відповідь на відзив від Акціонерного товариство "Житомиробленерго" (а.с.69).

06.11.2023 до суду надійшли письмові пояснення від ФОП Войтка Олександра Петровича (а.с.78).

У судовому засіданні 06.11.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 28.11.2023 суд повернувся на стадію підготовчого провадження.

05.01.2023 до суду надійшла заява Акціонерного товариство "Житомиробленерго" про зміну підстав позову (а.с.118).

10.01.2024 до суду надійшли додаткові пояснення ФОП Войтка Олександра Петровича (а.с.135).

У судовому засіданні 22.01.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

12.03.2024 до суду надійшли додаткові пояснення від Акціонерного товариство "Житомиробленерго" (а.с.159).

18.03.2024 до суду надійшло клопотання Акціонерного товариство "Житомиробленерго" про повернення до підготовчого провадження. Клопотання обгрунтоване необхідністю уточнення позовних вимог щодо виключення з Додаткової угоди №1-К посилання на постанови НКРЕКП №1430, №1431 від 25.08.21.

Суд відмовив у задоволенні клопотання, оскільки у позивача було достатньо часу на уточнення позовних вимог на стадії підготовчого провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у заяві про зміну підстав позову.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях.

Встановлені судом обставини.

28 серпня 2021 року між Акціонерним товариством "Житомиробленерго" (оператор системи/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Войтком Олександром Петровичем (споживач/відповідач) укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №345 (а.с.9).

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи. Цей Договір укладено сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору (п. 1.1 Договору).

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії (додаток №3)(п.1.2 Договору).

Додатком №3.1 до Договору, встановлено споживачу 1-ий клас напруги та рівень напруги 0,4 кВ, тобто знаходиться на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВ.

Відповідно до умов укладеного Договору, ФОП Войтко Олександр Петрович має живлення від мереж основного споживача, а відтак, є субспоживачем та отримує електроенергію на межі балансової належності із номінальною напругою нижче 27.5 кВ.

Відповідно до Постанови НКРЕКП №1052 від 13.08.1998 "Про затвердження порядку визначення класів споживачів", на яку посилається позивач,:

До 1 класу відносяться споживачі, які:

1) отримують електричну енергію від мереж оператора системи розподілу на електроустановки споживача на межі балансової належності із ступенем напруги 27,5 кВ та вище;

2) приєднані до шин електростанцій (за винятком суб`єктів господарювання, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел, а саме з енергії сонячного випромінювання, біогазу, біомаси, енергії вітру та мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями);

3) є промисловими підприємствами із середньомісячним обсягом споживання електричної енергії 150 млн. кВт.год. та більше на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги на межі балансової належності;

До 2 класу відносяться споживачі, які отримують електричну енергію на межі балансової належності із ступенем напруги нижче 27,5 кВ, крім випадків, передбачених підпунктом 3.1 цього Порядку.

З метою отримання роз`яснень щодо визначення класу напруги для субспоживачів, Оператор системи розподілу звернувся до НКРЕКП та отримав відповідне роз`яснення до вказаної вище Постанови (лист НКРЕКП №15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021р.) яким визначено, що у випадку наявності у основного споживача, який відноситься до 1 класу напруги, приєднаних до його мереж субспоживачів, що отримують електричну енергію на межі балансової належності між основним споживачем та субспоживачем зі ступенем напруги нижче 27.5 кВ, такі субспоживачів відносяться до 2 класу напруги.

18 липня 2023 року Розпорядженням Регулятора №191-р "Про усунення порушень " зобов`язано AT "Житомиробленерго", у строк до 01.10.2023р., привести у відповідність договірні відносини та внести зміни до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у паперовому вигляді, підписані уповноваженими особами обох боків, що укладений з ФОП Войтко Олександр Петрович у частині визначення класу напруги у відповідності до вимог положень п. 8.1 глави 8 "Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії".

31.07.2023р. позивач направив відповідачу для погодження та підписання, два примірники Додаткової угоди №1-К (з Додатками №3 та №2) до Договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Зазначені вище документи були направленні поштовим зв`язком разом із супровідним листом за вихідним №510/16633 від 28.07.2023р.

Враховуючи відсутність відповіді Відповідача та те, що укладання Додаткової угоди №1-К (з Додатками №3 та №2) до Договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №345, між Позивачем і Відповідачем, є вимогою Регулятора та передбачено положеннями нормативно-правових актів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Висновки суду та норми права.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень п. 1 та п. 13, ч. 3, ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон), Оператор системи розподілу зобов`язаний дотримуватися ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, а також виконувати обов`язкові для виконання розпорядчі документи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) у галузі електроенергетики.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону, Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Разом з цим, згідно з нормами п. 1.2.15 ПРРЕЕ на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладання відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

В свою чергу п. 2.1.2 Правил передбачено, що оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов пункту 12.2 договору, усі додатки, зміни та доповнення до цього договору оформлюються сторонами письмово в паперовій формі. Цей договір може бути змінений у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини між Оператором системи та Споживачем.

Відповідно до частини 6 статті 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі (цін) тарифів, встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», державний регулятор здійснює формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

Разом з тим, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази, проаналізувавши норми чинного законодавства , які регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач просить визнати укладеною додаткову угоду та надає текст цієї угоди. Зміст угоди, яку позивач просить визнати укладеною, містить такий текст: «У зв`язку з втратою чинності з 01.01.2022 Постанови НКРЕКП №1052 від 13.08.1998, якою було затверджено порядок визначення класів споживачів електричної енергії диференційованими за класами напруги (відповідно до постанови НКРЕКП №1431 від 25.08.21) та набуттям чинності з 01.01.2022 постанови НКРЕКП №1430 від 25.08.2021, якою внесені зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018р. №1175, Сторони домовились:

1. Додаток 3.1 до Договору - "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії, що використовується на об`єктах споживача" замінити Додатком 3 до Договору - "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (місце та дата встановлення, тип, покази, дані щодо повірки, відповідальний за збереження тощо)";

2.По тексту договору та додатків до нього фразу "Додаток 3.1" замінити фразою "Додаток З".

3. Додаток 2 "Паспорт точки (точок) розподілу/передачі електричної енергії" замінити Додатком 2 "Паспорт точки (точок) розподілу/передачі електричної енергії" в новій редакції.

Разом з тим судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 31.01.2022 у справі №640/27570/21 (а.с.105), яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.23, ухвалено : "Визнати протиправною та нечинною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.08.2021 №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність , постанова Національної комісії регулювання електроенергетики України №1052 від 13.08.1998".

Таким чином, на час ухвалення цього рішення позивач просить визнати укладеним договір, умови якого грунтуються та містять посилання на нормативні акти, які є нечинними.

Суд не вправі втручатися у формулювання позовних вимог, тобто не може змінити текст договору, який позивач просить визнати укладеним, оскільки це є виключним правом позивача.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.04.24

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- позивачу до ЕК

2- відповідачу рек. з повідом.