ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2024 р. Справа№ 910/6133/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Редевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви

ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/6133/22 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 2 552 305,94 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ") про стягнення 2 552 305,94 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі № 910/6133/22 позов задоволено частково; стягнуто з АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на користь ОСОБА_1 726 281, 96 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15 листопада 2017 року по 05 липня 2021 року; стягнуто з АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" в дохід Державного бюджету України 10 719, 68 грн судового збору.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 24.07.2023 у справі №910/6133/22 заяву позивача від 13 липня 2023 року про розподіл судових витрат у справі № 910/6133/22 задоволено частково; стягнуто з АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на користь ОСОБА_1 6 160, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 24,36 грн витрат на відправку поштової кореспонденції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" залишено без задоволення; рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/6133/22 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 апеляційну скаргу АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; додаткове рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2023 у справі №910/6133/22 змінено та викладено абзац 2 його резолютивної частини у такій редакції: "Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції, 172 (сто сімдесят дві) грн 52 коп. витрат на відправку поштової кореспонденції та 72 628 (сімдесят дві тисячі шістсот двадцять вісім) грн 20 коп. гонорару успіху."; в іншій частині додаткове рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2023 у справі №910/6133/22 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

04.03.2024 через систему "Електронний суд" на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6133/22, в якій заявник просить стягнути з АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на свою користь 90 000 грн витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

25.03.2024 через систему "Електронний суд" на адресу суду від АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6133/22, просить відмовити у задоволенні заяви, однак якщо суд дійде висновків про стягнення витрат - зменшити їх розмір.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 (колегія суддів: головуюча Ходаківська І.П., Демидова А.М., Владимиренко С.В.) заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.03.2024.

У судовому засіданні 27.03.2024 взяв участь представник АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ", який підтримав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

ОСОБА_1 явку свого представника у судове засідання 27.03.2024 не забезпечив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання ОСОБА_1 про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі його представника судом задоволено, оскільки участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.

Розглянувши заяву щодо розподілу судових витрат та заперечення на неї, суд апеляційної інстанції вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В заяві про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 90 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1335107, виданий адвокатським об`єднанням "ВЕСТ ІСТ ЛОЙЕРЗ ПАРТНЕРС" на підставі договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 № 31-ТП; додаткові угоди № А-6133/01 від 20.07.2023, № А-6133/02 від 10.10.2023 до вказаного договору про надання правової допомоги; акти приймання-передачі наданих послуг № А-6133/01 від 28.02.2024, № А-6133/02 від 28.02.2024 до вказаного договору.

Зазначені докази надіслані до електронного кабінету іншого учасника справи.

В матеріалах справи наявний договір про надання правничої, правової допомоги від 01.03.2021 № 31-ТП, укладений між адвокатським об`єднанням "ВЕСТ ІСТ ЛОЙЕРЗ ПАРТНЕРС" та ОСОБА_1 , за умовами пункту 1.1. якого адвокатське об`єднання зобов`язалося здійснити захист, представництво або надавати інші види правової допомоги ОСОБА_1 за дорученням, на умовах і в порядку, що визначені цим правочином, а позивач - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Для надання правничої (правової) допомоги клієнту адвокатське об`єднання призначає: адвоката Прохорова Юрія Геннадійовича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 17 серпня 2018 року ЛГ № 000198, видане Радою адвокатів Луганської області; адвоката Корсуна Юрія Юрійовича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28 вересня 2018 року ЛГ № 000173, видане Радою адвокатів Луганської області; адвоката Глушпенка Віталія Олександровича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 11 вересня 2017 року ЛГ № 000054, видане Радою адвокатів Луганської області (пункт 1.4. договору в редакції додаткової угоди від 9 червня 2022 року № 2-А).

Додатковою угодою № А-6133/01 від 20.07.2023 до договору про надання правової допомоги сторонами визначено розмір фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання правової допомоги (складання та подання апеляційних скарг, представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції), а саме: 45 000 грн за супровід справи в частині розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/6133/22; 15 000 грн за супровід справи в частині розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення господарського суду від 24.07.2023 у справі №910/6133/22.

Додатковою угодою № А-6133/02 від 10.10.2023 до договору про надання правової допомоги сторонами визначено розмір фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання правової допомоги (складання та подання відзивів на апеляційні скарги, представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції), а саме: 25 000 грн за супровід справи в частині розгляду апеляційної скарги АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/6133/22; 5 000 грн за супровід справи в частині розгляду апеляційної скарги АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення господарського суду від 24.07.2023 у справі №910/6133/22.

Актом приймання-передачі наданих послуг № А-6133/01 від 28.02.2024 до договору про надання правової допомоги підтверджується факт надання адвокатським об`єднанням та прийняття ОСОБА_1 таких послуг: складання та подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/6133/22 та апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду від 24.07.2023 у справі №910/6133/22, представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції щодо розгляду вказаної справи, не обмежуючись вищезазначеним. Вартість послуг за цим актом складає 60 000 грн.

Актом приймання-передачі наданих послуг № А-6133/02 від 28.02.2024 до договору про надання правової допомоги підтверджується факт надання адвокатським об`єднанням та прийняття Нікітіним Д.О. таких послуг: складання та подання відзиву на апеляційну скаргу АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/6133/22 та відзиву на апеляційну скаргу АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення господарського суду від 24.07.2023 у справі №910/6133/22, представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції щодо розгляду вказаної справи, не обмежуючись вищезазначеним. Вартість послуг за цим актом складає 30 000 грн.

Отже, загальна вартість юридичних послуг склала 90 000 грн.

Акти підписані уповноваженими представниками та скріплені печаткою АО "ВЕСТ ІСТ ЛОЙЕРЗ ПАРТНЕРС".

АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" заперечило проти заявленої суми витрат на правничу допомогу, мотивуючи зокрема тим, що: заявником не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; постановою суду апеляційної інстанції у цій справі вже стягнуто гонорар успіху у розмірі 72 628, 20 грн, що унеможливлює стягнення гонорару в іншій формі; стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу; не підлягає відшкодуванню витрати за супровід справи в частині розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на основне рішення, оскільки в задоволенні цієї апеляційної скарги було відмовлено; заявлений до стягнення розмір витрат не відповідає критеріям, визначеним ч. 4 ст. 126 ГПК України, а також критерію розумності їх розміру. У зв`язку з цим, АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" просить відмовити у задоволенні заяви, а у випадку стягнення витрат - зменшити їх розмір.

Суд враховує, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22, при зменшенні витрат на правову допомогу необхідно враховувати таке: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

З огляду на викладене, вирішуючи, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін, колегія суддів враховує, що під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції позиція позивача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатським об`єднанням.

Разом з тим, правова позиція позивача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявлений розмір гонорару, визначений позивачем та адвокатським об`єднанням, за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на рішення суду першої інстанції по суті (25 000 грн) є завищеним щодо іншої сторони спору, неспівмірним з обсягом наданих послуг та ринковими цінами адвокатських послуг. Подання відзиву на апеляційну скаргу є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.

Щодо витрат, пов`язаних із представництвом інтересів позивача в Північному апеляційному господарському суді, слід зазначити таке.

У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 викладено такий правовий висновок, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Наведеним висновком Верховного Суду підтверджується необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з представництвом інтересів позивача в Північному апеляційному господарському суді (участь представника позивача у судових засіданнях 29.11.2023, 07.02.2024, 28.02.2024 підтверджується відповідними протоколами судових засідань).

Щодо надання таких послуг як складання та подання апеляційної скарги позивача та його відзиву на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції звертається до правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного в ухвалі від 21.02.2024 у справі № 910/9714/22, зокрема:

"…норми статті 244 ГПК України вказують на те, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Тобто є актом правосуддя, яким вирішуються окремі процесуальні питання, що не були вирішені судом під час ухвалення судового рішення за результатами вирішення спору по суті. Таке рішення не вирішує/змінює спір сторін по суті, а також не містить висновків про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішує вимог, не досліджених у судовому засіданні щодо спору по суті (наведена правова позиція узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20, від 22.10.2019 у справі №922/2665/17, від 12.01.2021 у справі № 1540/4122/18, від 17.02.2021 у справі № 522/17366/13-ц, від 25.03.2021 у справі № 640/15192/19).

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, яка згідно з частиною першою статті 244 ГПК України полягає у такому: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Водночас судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з розглядом справи та вирішенням по суті, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (такий висновок викладений у пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц та у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №907/418/21)".

"…Отже, Суд у спірному питанні зазначає, що оскарження додаткового судового рішення не є окремими судовим розглядом спору по суті та прямо залежить від розгляду основної справи, а тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення, яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим".

Оскільки заявником включено до складу витрат послугу з підготовки та подання апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, які стосувалися перегляду додаткового рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2023 у цій справі, ухваленого за результатом розгляду заяви про розподіл судових витрат у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку про відмову у відшкодуванні таких витрат у загальному розмірі 20 000 грн (15 000 грн за супровід справи в частині розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення суду першої інстанції; 5 000 грн за супровід справи в частині розгляду апеляційної скарги АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" на додаткове рішення суду першої інстанції).

Щодо витрат, пов`язаних із підготовкою та поданням апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції по суті, слід зазначити, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України). Отже, суд вирішує питання про відшкодування або оплату судових витрат на користь сторони у разі повного чи часткового задоволення її вимог. Беручи до уваги те, що у задоволенні апеляційної скарги позивача на рішення суду першої інстанції було відмовлено, суд апеляційної інстанції відмовляє у відшкодуванні витрат заявника у сумі 45 000 грн за підготовку та подання відповідної апеляційної скарги.

Суд враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Отже виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність даної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованим і розумним розміром компенсації витрат у даному випадку буде стягнення 20 000 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 244, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6133/22 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови підписано - 15.04.2024 (у зв`язку з перебуванням суддів у відпустці у період з 01.04.2024 по 14.04.2024).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко