ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04.04.2024 Справа № 905/960/20

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

при секретарі судового засідання Риндіч О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ліквідатора арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича щодо затвердження звіту про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат

у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок №100; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» (87503, місто Маріуполь, Донецьке шосе, 3; )

про банкрутство,-

ліквідатор Комлик І.С.

за участю представників:

не з`явились

В С Т А Н О В И В

До Господарського суду Донецької області 21.05.2020 надійшла заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» () на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Для розгляду вищезазначеної заяви автоматизованою системою розподілу справи між суддями визначено суддю Чорненьку І.К.

Ухвалою господарського суду від 15.06.2020 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» (); проведення підготовчого засідання призначено на 25.06.2020; запропоновано арбітражним керуючим: Міщенко В.Г., Моісєєву Ю.В., Філатовій В.К. протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали про прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство надати господарському суду заяву про згоду (за наявністю) на участь у даній справі.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2020 відкладено підготовче засідання на 05.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.08.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія»; визнано грошові вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в сумі 790 762 690,14 гривень та 21 020,00 гривень судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 22.01.2021; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Моісєєва Юрія Володимировича.

06.08.2020 за номером 65088 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднене оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» ().

13.10.2020 господарським судом винесена ухвала за результатом попереднього судового засідання; визнано заявлені грошові вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області в заявленому розмірі; доручено розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» () кредиторів:

- Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на суму 790 762 690,14 гривень четверта черга, 21 020,00 гривень перша черга;

- Головне управління ДПС у Донецькій області на суму 359 061,14 гривень друга черга, 1 799 740,62 гривень - третя черга, 580 072,55 гривень шоста черга, 4 204,00 гривень перша черга.

Також вказаною ухвалою призначено дату підсумкового засідання суду на 08.12.2020.

Підсумкове засідання неодноразово відкладалось.

Постановою Господарського суду Донецької області від 06.04.2021 визнано банкрутом боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія», відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 06.04.2022; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» () Комлика Іллю Сергійович.

06.04.2021 за номером 66216 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднене повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» ().

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.08.2021 замінено кредитора Головне управління ДПС у Донецькій області () на Головне управління ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ ВП 44070187).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.08.2021 задоволено частково клопотання ліквідатора Комлика І.С. про оголошення у розшук транспортних засобів, зобов`язано Національну поліцію України здійснити розшук транспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» () згідно переліку.

До господарського суду надійшла заява ліквідатора Комлика Іллі Сергійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства.

Ухвалою господарського суду від 15.11.2021 призначено заяву ліквідатора Комлика І.С. №02-37/1970 від 24.09.2021р. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства на 26.01.2022.

У зв`язку із військовим вторгненням Росії в Україну, а також запровадженням Верховною Радою в державі воєнного стану, підготовче засідання, яке було призначено на 16.03.2022 не відбулось.

Розгляд заяви ліквідатора Комлика І.С. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства неодноразово відкладався.

У зв`язку з поданням заяви у відставку судді ОСОБА_1 , на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Донецької області від 02.03.2023, справу №905/960/20 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023 для розгляду даної справи визначено суддю Господарського суду Донецької області Фурсову С.М.

Ухвалою суду від 29.03.2023 справу прийнято для подальшого розгляду суддею Фурсовою С.М.

Ухвалою суду від 28.04.2023 у задоволені заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» арбітражного керуючого Комлика І.С. про покладення субсидіарної відповідальності на керівника ОСОБА_2 та його засновника Приватну акціонерну компанію «Вейлпауер Лімітед», про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ПрАТ «Вейлпауер Лімітед» грошових коштів на суму 793 526 788,45 гривень відмовлено.

Ухвалами Господарського суду Донецької області від 08.06.2023

- клопотання ліквідатора Комлика Іллі Сергійовича про зняття арештів та інших обтяжень з майна боржника задоволено, знято арешти та інші обмеження в розпорядженні з рухомого та нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» ();

- затверджено Порядок формування фонду авансування та виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) у справі №905/960/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» та порядок використання його коштів, затверджений протокольним рішенням комітету кредиторів від 12.05.2023 (протокол засідання комітету кредиторів від 12.05.2023);

- замінено найменування кредитора у справі, а саме: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (ідентифікаційний код 23494714) на Акціонерне товариство «Сенс банк» (ідентифікаційний код 23494714)».

Ухвалою суду від 13.11.2023 за клопотанням ліквідатора - арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича виправлено допущену технічну описку в ухвалі Господарського суду Донецької області від 03.08.2021 в частині зазначення номерного знаку оголошеного у розшук транспортного засобу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» ().

Ухвалою суду від 23.01.2024 у задоволенні клопотання ліквідатора про зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» закрити банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» () відмовлено.

Від ліквідатора - арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича надійшли клопотання про затвердження звіту ліквідатора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» () та ліквідаційного балансу, про затвердження звіту про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Ухвалами суду від 26.02.2024 вказані клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.04.2024. Також, запропоновано ліквідатору подати відомості щодо реалізації зареєстрованих за Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» торговельних марок (№159028 від 25.07.2012, №166380 від 25.01.2013) - об`єктів інтелектуальної власності, та припинення (розірвання) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у користуванні банкрута.

Ліквідатором подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На виконання ухвали суду від 26.02.2024 арбітражним керуючим 23.03.2024 надано заяву (додаткові пояснення).

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 просив судове засідання провести без його участі, у зв`язку з чим його клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції суд залишено без розгляду.

Від арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича 02.04.2024 отримано клопотання про стягнення з кредиторів невиплаченої суми грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора та понесених витрат з кредиторів пропорційно розміру визнаних грошових вимог.

Акціонерним товариством «Сенс банк» 04.04.2024 подано клопотання про проведення судового засідання без участі його уповноваженого представника, зауважено, що проти задоволення клопотань ліквідатора не заперечує.

Головне управління ДПС у Донецькій області участь представника в судовому засіданні 04.04.2024 не забезпечило, повідомлялись завчасно та належним чином. Заперечень щодо поданого ліквідатором звіту не надходило.

Неявка у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час і місце такого засідання, не перешкоджає провадженню у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про наступне.

Ліквідатор ТОВ «Азовська нафтова компанія» - арбітражний керуючий Комлик Ілля Сергійович звернувся до Господарського суду Донецької області з клопотанням про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за час виконання повноважень ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури згідно якого (з урахуванням клопотання від 02.04.2024, яким збільшено розмір нарахування основної грошової винагороди за рахунок збільшення періоду на лютий-березень 2024 року) розмір основної грошової винагороди становить 701 400,00 гривень, розмір понесених витрат 3 601,40 гривень. Також ліквідатор просить стягнути суму несплаченої винагороди в розмірі 200 329,90 гривень та понесених витрат в сумі 3 601,40 гривень з кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошових вимог.

На підставі постанови Господарського суду Донецької області від 06.04.2021 арбітражний керуючий Комлик Ілля Сергійович приступив до виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» ().

Ліквідатор зазначив, що за результатами вжитих ліквідаційних заходів будь-якого майна банкрута, що підлягає включенню до складу ліквідаційної маси, не виявлено, з огляду на що, джерела для отримання основної грошової винагороди арбітражного керуючого у ліквідатора ТОВ «Азовська нафтова компанія» відсутні.

12.05.2023 відбулось засідання комітету кредиторів у справі №905/960/20 про банкрутство ТОВ «Азовська нафтова компанія», на якому було прийнято наступні рішення:

по-першому питанню:

взяти до відома проміжний звіт ліквідатора за наслідками проведеної ліквідаційної процедури ТОВ «Азовська нафтова компанія» за вих. №02-37/2766 від 10.05.2023, а проведену роботу визнати задовільною;

по-другому питанню:

створити фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі №905/960/20 про банкрутство ТОВ «Азовська нафтова компанія»;

затвердити Порядок формування фонду авансування та виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) у справі №905/960/20 про банкрутство ТОВ «Азовська нафтова компанія» та порядок використання його коштів (додаток до протоколу комітету кредиторів);

уповноважити ліквідатора подати Порядок формування фонду та порядок використання його коштів до Господарського суду Донецької області на затвердження.

На підставі рішення комітету кредиторів, оформленого Протоколом засідання комітету кредиторів від 12.05.2023, ліквідатор ТОВ «Азовська нафтова компанія» подав клопотання про затвердження Порядку формування фонду авансування та виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) та порядок використання його коштів.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.06.2023 задоволено клопотання ліквідатора ТОВ «Азовська нафтова компанія» та затверджено Порядок формування фонду авансування та виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) у справі № 905/960/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» та порядок використання його коштів, затверджений протокольним рішенням комітету кредиторів від 12.05.2023 (протокол засідання комітету кредиторів від 12.05.2023).

Проте, грошові внески не надходили на ліквідаційний рахунок ТОВ «Азовська нафтова компанія» з подальшим використанням цих коштів арбітражним керуючим для оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого.

На підставі протокольного рішення комітету кредиторів було сформовано відповідні рахунки-фактури та складено спільно з АТ «Сенс Банк» акти наданих послуг за 2021, 2022, 2023 за виконання повноважень ліквідатора TOB «Азовська нафтова компанія».

АТ «Сенс Банк» на користь ліквідатора ТОВ «Азовська нафтова компанія» було сплачено грошову винагороду:

за період з 06.04.2021 по 31.12.2021 у розмірі 159 938,25 гривень;

за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 у розмірі 234 974,70 гривень;

за період з 01.01.2023 по 09.06.2023 у розмірі 106 157,15 гривень.

Всього за період з 06.04.2021 до 09.06.2023 АТ «Сенс Банк» відшкодовано винагороду арбітражного керуючого у розмірі 501 070,10 гривень.

До звіту ліквідатора подано протокол зборів комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» №14/02-24 від 14.02.2024.

На зборах комітету кредиторів було схвалено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Комлика І.С., як ліквідатора ТОВ «Азовська нафтова компанія» за період виконання повноважень з 06.04.2021 по 31.01.2024 на суму 658 800,00 гривень та понесених витрат за період виконання повноважень на загальну суму 3 601,40 гривень.

Відповідно до статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законодавства про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.12 Кодексу про банкрутство, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

При цьому, при визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинилися ліквідатором за цей період.

Визначений законом мінімальний розмір оплати послуг арбітражного керуючого повинен виплачуватись не лише за статус ліквідатора за певний проміжок часу, але й з обов`язковим врахуванням повного обсягу дій, які передбачені законом, та які має виконати ліквідатор. В протилежному випадку, має бути застосовано принцип співрозмірності між фактичним обсягом виконаних робіт та розміром оплати послуг ліквідатора.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ліквідатор подав на затвердження основну грошову винагороду за період з 06.04.2021 по 31.03.2024 на суму 701 400,00 гривень.

Вирішуючи питання про затвердження звіту в цій частині, судом враховується належність виконання арбітражним керуючим обов`язків, покладених на нього законодавством про банкрутство.

Протягом періоду часу з 06.04.2021 по 31.03.2024 ліквідатором вжито всіх можливих заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна боржника. І хоча більшість запитів до відповідних органів була зроблена у період з квітня по травень 2021 року, арбітражним керуючим відстежувалось отримання відповідей на запити, у разі необхідності робились повторні запити. Зокрема, неодноразово направлялись уточнюючі звернення для отримання відповідей щодо реалізації нерухомого майна боржника, виконавчого провадження за участю боржника, орендованих боржником земельних ділянок тощо.

Також, ліквідатором через звернення до суду вчинялись дії для розшуку транспортних засобів, зареєстрованих за ТОВ «Азовська нафтова компанія», зняття арештів з майна боржника, притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника його засновника та керівника, а також закриття рахунків товариства у зв`язку з ігноруванням банком його неодноразових звернень.

У зв`язку з не отриманням арбітражним керуючим від керівника документації, арбітражним керуючим Комликом І.С. вчинявся ряд дій спрямованих на отримання чи відновлення інформації, яка б надала можливість провести аналіз фінансового стану боржника, виявлення наявності чи відсутності майна боржника, дебіторської заборгованості тощо.

Одночасно ліквідатором здійснювалось ведення реєстру кредиторів, вносились відповідні зміни до нього.

Окрім іншого, ліквідатором у визначених Кодексом України з процедур банкрутства випадках скликались та проводились збори кредиторів (цьому передувала підготовча робота до проведення засідання комітету кредиторів, за результатами проведених засідань складись відповідні протоколи).

Тобто, наявні матеріали справи свідчать про те, що ліквідатором було дотримано обов`язок щодо здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, тобто ліквідатором додержано принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Судом враховано, що складанню кожного документа в ході ліквідаційної процедури передувала певна робота, проводилась відповідна аналітична діяльність, витрачався час на його виготовлення.

Розглянувши матеріали справи, звіт про хід ліквідаційної процедури, проаналізувавши обсяг виконаної ліквідатором арбітражним керуючим Комликом І.С. роботи, вбачається, що ліквідатор виконував обов`язки, покладені на нього Кодексом України з процедур банкрутства, в тому числі здійснював заходи спрямовані на наповнення ліквідаційної маси, скликав та проводив збори комітету кредиторів вчиняв інші дії спрямовані на виконання своїх обов`язків та з метою досягнення мети ліквідаційної процедури.

Матеріалами справи підтверджується, що за весь час ліквідаційної процедури дії чи бездіяльність арбітражного керуючого Комликом І.С. кредиторами у цій справі не оскаржувались; жодних скарг та зауважень на діяльність арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича по справі від кредиторів не надходило.

Про призначення до розгляду даного звіту судом належним чином повідомлялись всі кредитори боржника, проте обґрунтованих заперечень щодо поданого на затвердження звіту до суду не надходило.

Більше того, на засіданні комітету кредиторів, яке відбулось 16.01.2024 та на якому були присутні представники всіх кредиторів, одноголосно та без зауважень було прийнято рішення взяти до відома проміжний звіт ліквідатора за наслідками проведеної ліквідаційної процедури ТОВ «Азовська нафтова компанія» за вих.№02-37/2985 від 16.01.2024, а проведену роботу визнати задовільною.

В подальшому, на зборах комітету кредиторів було схвалено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Комлика І.С., як ліквідатора ТОВ «Азовська нафтова компанія» за період виконання повноважень з 06.04.2021 по 31.01.2024 на суму 658 800,00 гривень та понесених витрат за період виконання повноважень на загальну суму 3 601,40 гривень.

Акціонерне товариство «Сенс Банк» у своїй заяві від 04.04.2024 не заперечувало проти задоволення клопотань ліквідатора, зокрема про затвердження звіту про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

З матеріалів справи встановлено, що авансування коштів для оплати послуг арбітражного керуючого кредиторами на рахунок суду не здійснювалося, кошти від господарської діяльності боржника чи реалізації його майна в період виконання арбітражним керуючим Комликом І.С. повноважень ліквідатора ТОВ «Азовська нафтова компанія» не отримувались.

При цьому, як зазначає ліквідатор, на підставі затвердженого Порядку формування фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, фонд не створювався, грошові внески не надходили на ліквідаційний рахунок ТОВ «Азовська нафтова компанія» з подальшим використанням цих коштів арбітражним керуючим для оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого.

Однак, Акціонерним товариством «Сенс Банк» на користь ліквідатора ТОВ «Азовська нафтова компанія» було сплачено грошову винагороду у розмірі 501 070,10 гривень.

У численних постановах Верховного Суду, зокрема від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 09.07.2020 у справі №15/55/2011/5003, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15, від 26.02.2020 у справі №11/Б-921/1448/2013 викладено такий правовий висновок: у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

При цьому, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Така правова позиція викладена у також постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №3/67-Б та від 26.02.2019 у справі №12/23-Б.

Ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог, господарський суд вправі застосувати такий принцип пропорційності до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, зокрема, витрат на оплату праці арбітражного керуючого.

Крім цього, суд зазначає, що отримання оплати за виконання повноважень є гарантією незалежності арбітражного керуючого під час провадження діяльності у справі про банкрутство.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 3 Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (статті 22 Конституції України).

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Слід зазначити, що підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу України з процедур банкрутства, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень закону про банкрутство, втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Відсутність авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Аналогічна позиція Великої Палати Верховного Суду щодо сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат, пов`язаних з виконанням повноважень у справі, висловлена у постанові від 19 квітня 2023 року у справі №5002-17/1718-2011 (провадження № 12-4гс23).

Верховний суд зокрема зауважив, що діяльність ліквідатора банкрута спрямована на досягнення остаточної мети ліквідаційної процедури - найповнішого задоволення вимог кредиторів шляхом пошуку та реалізації активів ліквідаційної маси. Поза межами ліквідаційної процедури кредитори боржника не можуть задовольнити свої вимоги в інший спосіб, окрім як через реалізацію майна боржника в ліквідаційній процедурі (частина чотирнадцята статті 39 КУзПБ). Тому основними отримувачами послуг арбітражного керуючого у цій процедурі є саме кредитори неплатоспроможного боржника.

Кредитори боржника на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство можуть відмовитися від своїх вимог до боржника, заявлених у порядку статті 45 КУзПБ, припинивши свою участь у процедурі банкрутства як учасники провадження (сторони у справі).

Беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі. За ухвалою суду на нього можуть покладатися певні судові витрати: оплата послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого.

Як убачається із приписів статей 12, 30 КУзПБ, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень безоплатно.

Отже, якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не може бути позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на оплату його грошової винагороди за період виконання повноважень та відшкодування його витрат у справі. Беручи до уваги принцип пропорційності задоволення вимог кредиторів, суд покладає витрати на оплату послуг ліквідатора та його витрати на кредиторів у справі про банкрутство пропорційно до розміру визнаних кредиторських вимог за наявності на те правових підстав.

Така практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним (п.п.7.7.-7.12.).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку грошової винагороди за період з 01.11.2019 по 30.11.2022), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Судом перевірено здійснені арбітражним керуючим розрахунки сум грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора за період з 06.04.2021 по 31.03.2024 та встановлено що розрахунки здійснені вірно і сума грошової винагороди за весь період становить 701 400,00 гривень.

До суми понесених ліквідатором витрати в розмірі 3 601,40 гривень включено:

виготовлення печатки 350, гривень;

отримання відомостей з ЄДРЮОФОП ГО. ДРРП, ДРОМ 326,00 гривень;

поштові витрати 1 757,48 гривень;

оплата за електронні довірні послуги для доступу до кабінету платника податків 150,00 гривень;

оплата за складання звіту за результатами патентного пошуку 864,00 гривень;

оплата судового збору за повторну видачу копії постанови 153,92 гривень.

Наведені витрати документально підтверджені копіями платіжних інструкцій, поштових квитанцій до відповідних відправлень, що доводить понесення витрат на визначену суму.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку що звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» () арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича щодо затвердження звіту ліквідатора про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 06.04.2021 по 31.03.2024 на загальну суму 705 001,04 гривень, яка складається з: нарахованої та виплаченої основної грошової винагороди арбітражного керуючого в сумі 501 070,10 гривень, нарахованої та не виплаченої основної грошової винагороди арбітражного керуючого в сумі 200 329,90 гривень, та понесених але не відшкодованих витрат на суму 3 601,40 гривень, підлягає затвердженню.

За відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника юридичної особи є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до ч. 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів ст. 43 Конституції України та ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Правова позиція аналогічного змісту викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 року у справі №5002-17/1718-2011.

Відтак, несплачена сума основної грошової винагороди арбітражного керуючого в розмірі 200 329,90 гривень та понесених витрат в сумі 3 601,40 гривень підлягає відшкодувананню за рахунок коштів кредиторів з урахуванням принципу пропорційності визнаних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 30, 58-65 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233-234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В

1. Затвердити звіт ліквідатора - арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат, пов`язаних із провадженням у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» () за період виконання повноважень з 06.04.2021 по 31.03.2024 на загальну суму 705 001,04 гривень, яка складається з: нарахованої та виплаченої основної грошової винагороди арбітражного керуючого в сумі 501 070,10 гривень, нарахованої та не виплаченої основної грошової винагороди арбітражного керуючого в сумі 200 329,90 гривень, та понесених але не відшкодованих витрат на суму 3 601,40 гривень.

2. Задовольнити клопотання ліквідатора - арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича про стягнення з кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» (), виходячи з принципу пропорційності їх грошових вимог, основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування витрат понесених витрат за час виконання повноважень ліквідатора.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок №100; ) на користь арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №130 від 04.02.2013; ІПН ; адреса: 01054, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, 33/34, прим.13) 203 217,54 гривень.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Італійська, 59; ) на користь арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №130 від 04.02.2013; ІПН ; адреса: 01054, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, 33/34, прим.13) 713,76 гривень.

Видати накази на виконання ухвали суду.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку та строки передбачені ст.ст. 256-259 Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 04.04.2024 підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.04.2024.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова