ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
________________________________________________________________________________________________________
"09" квітня 2024 р. Справа №926/5086/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
розглядаючи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трітікум_АТ", б/н від 19.03.2024 (вх.№01-05/814/24 від 19.03.2024) про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група Зернарі від 08.02.2024 (Вх. № ЗАГС 01-05/405/24 від 09.02.2024)
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.01.2024 (повний текст рішення складено та підписано 19.01.2024, суддя Ніколаєв М.І.)
у справі №926/5086/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трітікум_АТ"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група Зернарі"
про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 2 395 571,36 грн
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 у справі №926/5086/23 рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.01.2024 у справі №926/5086/23 залишено без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група Зернарі від 08.02.2024 (Вх. № ЗАГС 01-05/405/24 від 09.02.2024) залишено без задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу від 21.02.2024 та клопотанні від 19.03.2024 представник ТОВ "Трітікум_АТ" Телешман П.Г. просив стягнути з відповідача у справі на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката на стадії апеляційного провадження в розмірі 25 000,00 грн.
Зокрема, заявник посилається на те, що вказаний розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним з складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданні послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача.
До відзиву на апеляційну скаргу надано докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а саме:.
Договір про надання правничої (правової) допомоги № 3/1 від 08.02.2024,
Додаток №1 до договору №3/1 від 08.02.2024;
Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 08.02.2024;
Акт прийому-передачі наданих послуг віл 20.02.2024;
Квитанцію до прибуткового касового ордера №12 від 20.02.2024 на суду 25 000,00грн, підстава: договір №3/1 від 08.02.2024 про надання правничої допомоги.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 заяву представника ТОВ «Трітікум_АТ» про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката у справі №926/5086/23 призначено до розгляду на 09.04.2024.
ТОВ Торгова група Зернарі через систему «Електронний суд» подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зокрема, відповідач вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлених ТОВ "Трітікум АТ" не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним зі складністю справи, а також складністю і обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Відповідач зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ТрітікумАТ" у відзиві на апеляційну скаргу зазначило, що очікує понести витрати на правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн.
На думку відповідача, виокремлення адвокатом Телешман І.І. в акті прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024 такої послуги як "ознайомлення з матеріалами справи №926/5086/23 та надання консультацій щодо заперечень проти апеляційного скарги" як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим, оскільки така послуга охоплюється діями адвоката з підготовки «відзиву на апеляційну скаргу та надання консультацій з приводу відзиву», а тому визначення оплати на суму 9 084,00 грн є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих позивачу послуг правничої допомоги.
Також відповідач зазначає, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу та надання консультацій з приводу відзиву не потребувала значних затрат часу, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, оскільки правова позиція позивача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не змінювалася, наведені у відзиві доводи, подібні до тих, що наводилися позивачем у суді першої інстанцій, а тому заявлені витрати на оплату даної послуги у сумі 12 112,00 грн не відповідають критерію співмірності витрат, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на підготовку відзиву на апеляційну скаргу.
Також відповідач вважає, що не підлягають відшкодуванню позивачу такі витрати як підготовка заяви про забезпечення виконання рішення суду та надання консультацій з приводу забезпечення позовів, оскільки невідомо про яку саме заяву йдеться, більше того, суд не задовольняв будь-яких заяв ТОВ "Трітікум_АТ" про забезпечення виконання рішення суду.
ТОВ «Торгова група Зернарі» через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без участі представника товариства. Також, відповідач просить врахувати заяву від 01.04.2024 про зменшення розміру витрат на правову допомогу та зменшити розмір заявлених представником ТОВ «Трітікум_АТ» витрат на правову допомогу адвоката.
Розглянувши заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегією суддів встановлено таке.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Пунктом 3 частини 2 статті 233 ГПК України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
За вимогами ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до вимог ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Приписами ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності.
Зокрема, зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021ту справі №918/1045/20.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст. 129 ГПК України).
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, визначаючи суму відшкодування, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Трітікум_АТ» на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката надано:
- Договір про надання правничої (правової) допомоги № 3/1 від 08.02.2024;
- Додаток №1 до договору №3/1 від 08.02.2024;
- Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 08.02.2024;
- Акт прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024;
- Квитанцію до прибуткового касового ордера №12 від 20.02.2024 на суду 25 000,00грн, підстава: договір №3/1 від 08.02.2024 про надання правничої допомоги.
З додатку № 1 від 20.02.2024 до договору №3/1 від 08.02.2024 та акта прийому-передачі наданих послуг від 2.02.2024 вбачається, що адвокатом Телешман І.І. в період з 08.02.2024 по 18.02.2024 виконано та передано наступні роботи:
-ознайомлення з матеріалами справи №926/5086/23 в електронному суді та надання консультацій щодо заперечень проти апеляційної скарги 3 год 9 084,00грн;
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу та надання консультацій з приводу відзиву 4 год 12 112.00грн;
-підготовка заяви про забезпечення виконання рішення суду та надання консультацій з приводу забезпечення позовів 2 год- 6 056,00грн
Вартість правничої допомоги позивачу становить 27 252,00грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (висновки викладені у постановах від 07.11.2019 Верховного Суду у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
З огляду на викладене судова колегія прийшла до висновку, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною з обсягом виконаної роботи та складністю справи, оскільки категорія даного спору не відноситься до складної, хоча сума позову складає 2 395 571,36 грн, спір між сторонами стосувався виконання договору поставки та представництво у справі не вимагало від адвоката дослідження значного обсягу доказів.
За таких обставин наявні підстави для зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, про що заявляв відповідач.
Визначаючи розмір понесених позивачем судових витрат у справі, які підлягають стягненню з відповідача, перевіривши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зважаючи на зазначені положення законодавства та заперечення відповідача, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, судова колегія прийшла до висновку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трітікум_АТ", б/н від 19.03.2024 (вх.№01-05/814/24 від 19.03.2024) про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції задоволити у розмірі 10 000,00грн, з урахуванням критерію розумності та пропорційності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва інтересів останнього в суді апеляційної інстанцій під час розгляду справи.
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись статями 129, 244, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трітікум_АТ", б/н від 19.03.2024 (вх.№01-05/814/24 від 19.03.2024) про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката задоволити частково.
Місцевому господарському суду видати наказ.
2.Матеріали справи №926/5086/23 повернути до Господарського суду Чернівецької області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Головуючий суддя Галушко Н.А.
Суддя Желік М.Б..
Суддя Орищин Г.В.