РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024Справа № 910/771/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут»

про стягнення 43 975, 61 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Колективне підприємство "Магдалинівський маслозавод" (далі - КП "Магдалинівський маслозавод", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (далі - ТОВ «Твій Газзбут», відповідач) про стягнення заборгованості за договором про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР-200-52503-22 від 03.02.2022.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у зв`язку із закінченням дії договору № 41АР-200-52503-22 від 03.02.2022 відповідач мав повернути позивачу суму переплати вартості газу, здійсненої позивачем за вказаним договором, проте, відповідач протиправно утримує належні позивачу грошові кошти. У позові КП "Магдалинівський маслозавод" просить стягнути з відповідача попередню оплату в сумі 42 574, 63 грн, 3% річних у сумі 853,82 грн та інфляційні втрати у сумі 547,16 грн, а всього - 43 975,61 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.01.2024 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк надав відзив на позов, у якому зазначив, що платіжними дорученнями № 17809 від 05.02.2024, № 17859 від 08.02.2024 та №17830 від 06.02.2024 він перерахував на користь КП "Магдалинівський маслозавод" переплату за договором № 41АР-200-52503-22 від 03.02.2022 в сумі 42 574,63 грн, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості, в частині заявлених матеріальних втрат - просив відмовити у їх задоволенні у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Також у позовній заяві, відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позивач поставив відповідачу запитання щодо обставин справи, проте, ТОВ «Твій Газзбут» на вказані питання відповіді не надало.

За змістом ст. 90 ГПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь

Судом встановлено дотримання позивачем вимог ст. 90 ГПК України при реалізації ним вказаного права та порушення відповідного обов`язку з боку відповідача, на що звертав увагу представник КП "Магдалинівський маслозавод". Разом з тим суд зазначає, що письмової відмови з надання відповідей на поставлені питання від ТОВ «Твій Газзбут» не надходило, проте, суд виходить із положень ч. 4 ст. 13 ГПК України, за якими кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості - провадження слід закрити, в іншій частині - вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 03.02.2022 між Колективним підприємством "Магдалинівський маслозавод" (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (постачальник) був укладений договір про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР-200-52503-22 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2022 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Місячний плановий обсяг постачання газу - до 8 000 куб. м. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2, 1.3 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в розмірі 100% (сто відсотків) до місяця поставки, якщо інший порядок оплати не передбачений відповідною додатковою угодою до договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 4.9 договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати на наступний розрахунковий період. Звірка розрахунків здійснюється сторонами протягом 10 днів з дати пред`явлення вимоги про це однією із сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості газу споживачем та актів приймання-передачі газу (п. 4.10)

Відповідно до 5.1 договору сторони підтверджують, що ознайомлені з правами та обов`язками для постачальника та споживача, визначеними Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2493; Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2494; Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2496, та гарантують їх безумовне дотримання.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «Твій Газзбут» в інформаційній платформі оператора ГТС до 28 лютого 2022 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення з 01.02.2022 (п. 9.1 договору).

Згідно з п. 9.15 договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій необмежена. При цьому сторони укладають додаткову угоду до цього договору, в якій визначать плановий обсяг постачання природного газу.

Додатком № 1 до договору сторони погодили планові обсяги постачання газу по місяцях в куб. м. на 2022 рік для Колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод», а додатком № 2 до договору - визначили перелік ЕІС-точок комерційного обліку споживача.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору № 41АР-200-52503-22, на підставі рахунку відповідача від 11.02.2022, позивач платіжною інструкцією № 243 від 11.02.2022 здійснив попередню оплату обумовленого обсягу газу на суму 172 648,82 грн.

Зазначена сума в подальшому враховувалася ТОВ «Твій Газзбут» при розрахунках з позивачем за фактичний обсяг споживання природного газу за лютий-березень 2022 року.

Також матеріали справи свідчать, що з квітня 2022 постачання газу відповідач вже не здійснював та рахунки на оплату позивачу не виставляв, оскільки КП «Магдалинівський маслозавод» змінив постачальника газу з ТОВ «Твій Газзбут» на ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та був виключений з Реєстру споживачів відповідача в інформаційній платформі оператора ГТС.

04.05.2022 позивач звернувся до відповідача з листом № 43, в якому просив повернути надлишково сплачені кошти по договору № 41АР-200-52503-22 від 03.02.2022 у сумі 42 574,63 грн, однак, відповідач відмовив у поверненні позивачу вказаної суми переплати у зв`язку з тим, що укладений сторонами договір є дійсним та дана сума зарахована в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період, на підставі п. 4.8 договору.

Також судом встановлено, що КП «Магдалинівський маслозавод» листом № 86 від 03.10.2023 повідомив ТОВ «Твій Газзбут» про припинення дії договору № 41АР-200-52503-22 від 03.02.2022.

Зі свого боку ТОВ «Твій Газзбут» листом № 200-Лв-12439-1023 від 23.10.2023 підтвердило, що дія договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР-200-52503-22 від 03.02.2022 на наступний (2024) календарний рік не продовжується.

При цьому відповідно до акта звіряння взаємних розрахунків від 31.12.2022 за договором № 41АР-200-52503-22 від 03.02.2022 у позивача залишилася невикористаною попередня оплата, сплачена на користь відповідача, у сумі 42 574,63 грн. Даний факт сторонами не заперечується.

Повторно листом № 6 від 10.01.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення переплати за природний газ в сумі 42 574,63 грн., однак, відповіді на цю вимогу відповідач не надав, що й стало підставою для звернення КП «Магдалинівський маслозавод» з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Також пунктом 12 розділу ІІ «Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими» Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, дотримання яких гарантувалось сторонами в пункті 5.1 укладеного ними договору, визначено, що у випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Згідно з ч. 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підставі викладеного, зважаючи на умови договору та положення чинного законодавства, відповідач повинен був, незалежно від строку дії договору, повернути позивачу попередню оплату на першу вимогу споживача через сім днів з моменту отримання такої вимоги.

У даному випадку вимогу КП «Магдалинівський маслозавод» № 43 від 04.05.2013 відповідач одержав 10.05.2023, а тому повинен був повернути позивачу переплату у строк до 17.05.2023, чого не здійснив.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим судом встановлено, що лише під час розгляду справи відповідач сплатив позивачу суму попередньої оплати в розмірі 42 574,63 грн., що підтверджується наданими ним платіжними інструкціями № 17809 від 05.02.2024 на суму 12 574,63, № 17830 від 06.02.2024 на суму 10 000 грн та № 17859 від 08.02.2024 на суму 20 000 грн.

Згідно з ч. 4 п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення (закриття) провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За таких обставин, оскільки оплата основної заборгованості (переплати) була здійснена відповідачем після відкриття провадження у даній справі, провадження за позовними вимогами КП «Магдалинівський маслозавод» на суму 42 574,63 грн. необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору).

Крім основного боргу позивач також просив стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних, нараховані за порушення грошового зобов`язання, проти яких заперечив відповідач, вважаючи, що прострочення такого зобов`язання не відбулось.

Однак суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки вище суд вже прийшов до висновку, що попередня оплата мала бути повернута позивачу 17.05.2022, а відтак - з 18.05.2022 у відповідача виникло прострочення зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, за змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

У даному випадку позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати і 3 % річних на суму коштів попередньої плати, які є грошовою сумою та які перераховуються згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за газ, що має бути поставлений. Отже, оскільки правовідношення, в якому у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати, є грошовим зобов`язанням, то на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

При цьому нарахування на суму боргу інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Вказані висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Перевіривши розрахунок заявлених матеріальних втрат позивача, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 547,16 грн. та 3 % річних в сумі 853,82 грн. як просив позивач.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд врахував наступне.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що в разі закриття (припинення) провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, ухвалою суду.

Одночасно суд враховує положення ч. 9 ст. 129 ГПК України, відповідно до яких у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, враховуючи, що провадження в частині вимог про стягнення основної заборгованості було закрите за відсутністю предмета спору, проте, даний спір виник внаслідок порушення ТОВ «Твій Газзбут» своїх зобов`язань за договором поставки, судовий збір у сумі 3 028,00 грн., сплачений позивачем, суд покладає на відповідача.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22 000 грн. за представництво його інтересів у суді адвокатом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат у сумі 22 000 грн позивачем подано копії:

- свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю Потапова К.О. серії ДП № 3334 від 28.04.2017;

- ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ № 1225452 від 10.01.2024;

- договору про надання професійної правничої допомоги № 1001/24-ПД від 10.01.2024, укладеного КП «Магдалинівський маслозавод» з АБ «Костянтина Потапова «Легіс Юніон», за умовами якого бюро зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та витрати, необхідні для виконання даного договору.

- акту здачі-прийняття професійної правничої допомоги від 21.02.2024 за вказаним договором;

- платіжної інструкції № 61 від 10.01.2024 на суму 15 000 грн;

- фільтрованої виписки за період з 01.08.2023 по 17.02.2024 із банківського рахунку АБ «Костянтина Потапова «Легіс Юніон» на суму зарахування попередньої оплати у розмірі 15 000 грн.

Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та (або) значення справи.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.

Також суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі N 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Тому, виходячи з принципу співмірності та розумності у визначенні вартості адвокатських послуг, зважаючи на категорію справи, яка не є складною; ціну позову, яка не перевищує 100 прожиткових мінімумів; розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, який відбувся без виклику сторін; кількість наданих представником позивача заяв (пояснень, доводів) по суті позову та витраченого часу на надання адвокатських послуг; закриття провадження у справі в частині у зв`язку зі сплатою відповідачем основного боргу, суд вважає обґрунтованою вартість витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Отже, витрати зі сплати судового збору сумі 3 028,00 грн. та витрати на правничу допомогу, понесені позивачем в сумі 10 000 грн., покладаються на ТОВ «Твій Газзбут»..

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» про стягнення 43 975, 61 грн., в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості в сумі 42 574,63 грн. закрити.

Позовні вимоги Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» про стягнення 1 400,98 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 32/2, ідентифікаційний код 43965848) на користь Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" (51100, Дніпропетровська обл., смт Магдалинівка, вул. Прозорова, буд. 44, ідентифікаційний код 24239332) 3 % річних у сумі 853 (вісімсот п`ятдесят три) грн 82 коп., інфляційні втрати у сумі 547 (п`ятсот сорок сім) грн 16 коп., витрати на професійну правову допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 12 квітня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.