ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.04.2024 Справа № 917/272/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод вх. № 4335 від 29.03.2024 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 у справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Манад, вул.Центральна, 34, с. Засупоївка, Яготинський р-н, Київська обл., 07714 (поштова адреса : вул. Незалежності, 56, а/с № 15, м.Яготин, Київська обл.)

до відповідача Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод, вул. І.Приходька, 139, м. Кременчук, Полтавська обл., 39621

про :

1) зобов`язання ПАТ Крюківський вагонобудівний завод виготовити та передати у власність ТОВ Манад вагони для зерна моделі 19-7053-02 у кількості 31 вагон, виготовлені згідно ТУ України 35.2-0:2011 і діючої технічної документації заводу-виробника, укомплектовані візками моделі 18-7055 та модернізовані згідно п. 7.5. договору поставки 19.01.2022 №7622/010 009/с із встановленням способу, порядку та строку виконання судового рішення;

2) нарахування до стягнення з ПАТ Крюківський вагонобудівний завод на користь ТОВ Манад штрафної санкції у вигляді пені розмірі 0,05% від вартості не поставленої в строк продукції за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ діючої на момент оплати, з моменту порушення зобов`язання (прострочення поставки вагонів) з 01.01.2023 і до моменту виконання рішення,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання,

установив:

20.02.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Манад до відповідача Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод про зобов`язання ПАТ Крюківський вагонобудівний завод виготовити та передати у власність ТОВ Манад вагони для зерна моделі 19-7053-02 у кількості 31 вагон, виготовлені згідно ТУ України 35.2-0:2011 і діючої технічної документації заводу-виробника, укомплектовані візками моделі 18-7055 та модернізовані згідно п. 7.5. договору поставки 19.01.2022 №7622/010 009/с із встановленням способу, порядку та строку виконання судового рішення та нарахування до стягнення з ПАТ Крюківський вагонобудівний завод на користь ТОВ Манад штрафної санкції у вигляді пені розмірі 0,05% від вартості не поставленої в строк продукції за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ діючої на момент оплати, з моменту порушення зобов`язання (прострочення поставки вагонів) з 01.01.2023 і до моменту виконання рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2023 року справу № 917/272/23 розподілено судді Ківшик О.В.

16.05.2023 Господарським судом Полтавської області прийнято рішення, яким позов задоволено частково; зобов`язано ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" виготовити та передати у власність ТОВ "Манад" вагони для зерна моделі 19-7053-02 у кількості 31 вагон, виготовлені згідно ТУ України 35.2-0:2011 і діючої технічної документації заводу-виробника, укомплектовані візками моделі 18-7055 та модернізовані згідно з пунктом 7.5 Договору. Встановлено строк виконання судового рішення в частині виготовлення та поставки вагонів для зерна моделі 19-7053-02 укомплектованих візками моделі 18-7055 (модернізовані від розкрадання) у кількості 31 вагонів протягом 1 місяця, з дня набрання рішення законної сили. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Східний апеляційний господарський суд постановою від 19.09.2023 у справі №917/272/23 рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 скасовував повністю, ухвалив нове рішення, яким у позові відмовив.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду постановою від 13.02.2024 у справі №917/272/23 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" задовольнив частково; Постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 у справі №917/272/23 скасував; Рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 у справі №917/272/23 залишив в силі.

29.03.2024 від Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод до суду надійшла заява вх. № 4335 від 29.03.2024 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 у справі.

Суд ухвалою від 04.04.2024 прийняв заяву Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод вх. № 4335 від 29.03.2024 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 у справі № 917/272/23 до розгляду, призначив розгляд заяви в судовому засіданні 10.04.2024 року на 10:00.

04.04.2024 року на примусове виконання вищенаведеного рішення суду першої інстанції та постанови Верховного суду в справі № 917/272/23 Господарським судом Полтавської області видано відповідні накази.

05.04.2024 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Манад надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №4653).

Суд ухвалою від 08.04.2024 задовольнив клопотання позивача про участь в судовому засіданні по справі №917/272/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позивач надав суду за вх. № 4718 від 08.04.2024 заперечення на заяву про надання розстрочки виконання судового рішення.

У судовому засіданні 10.04.2024 року представники сторін підтримали свої правові позиції щодо відстрочення виконання рішення суду у даній справі.

З огляду на оголошення повітряної тривоги о 10:33 суд оголосив перерву у судовому засіданні до її закінчення.

По закінченні повітряної тривоги судове засідання було продовжено.

Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті.

При винесенні ухвали суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення та розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у виняткових випадках та за наявністю підстав, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду в даній справі відповідач посилається на наявність форс-мажорних обставин з огляду на введення на території України воєнного стану, продовження існування обмеженості виконання взятих на себе зобов`язань з поставки вагонів через перебування виробників комплектуючих вагонів на тимчасово-окупованих територіях України та територіях проведення активних бойових дій, скорочення виробництва і робочого часу підприємства, повітряних тривог, а також необхідність пошуку альтернативних постачальників, істотну зміну обставин через значне підвищення цін, що обумовлює зростання собівартості вагонів, збитковість підприємства.

На підтвердження вказаних обставин відповідач надав лист індустріальної групи УПЕК від 07.07.2022 року № 109/2-18, лист ТОВ Азовмаш від 08.04.2022 року № 124-2/22, лист Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" від 02.12.2022 року № 678/1-04 з актом обстеження від 21.10.2022 року та актом обстеження від 03.11.2022 року, лист ПАТ "Дніпроспецсталь" від 04.07.2022 року № 141-276, лист ТОВ Інтерпайп, лист ТОВ "Армапром" від 05.07.2022 року № 82, повідомлення про настання форс-мажорних обставин ТОВ Інтерпайп від 28.02.2022 року № 199, повідомлення про форс-мажор ТОВ "Метінвест-СМЦ" від 28.02.2022 року № 370, звіт про фінансові результати відповідача за 2023 рік, лист ТОВ Укртранспневматика від 09.07.2022 року № 6-334.

Позивач в заперечення проти надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі посилається, зокрема, на те, що відповідачем не зазначено і не доведено об`єктивність і винятковість обставин, з якими норми права пов`язують можливість розстрочення виконання рішення суду, їх непереборність та реальну наявність, не обґрунтував причинно-наслідкового зв`язку цих об`єктивно існуючих і виняткових обставин з можливістю виконання рішення суду:

- твердженню відповідача про наявність форс-мажорних обставин як підставу для несвоєчасного виконання прийнятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами Договором поставки від 19.01.2022 №7622/010 009/с була надана оцінка судом у рішенні у даній справі (спростовані поданими доказами), а тому заява зводиться до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів і ставить під сумнів прийняті судом рішення, що суперечить принципу "res judicata";

- перебування виробників комплектуючих вагонів на тимчасово окупованих територіях України та територіях проведення активних бойових дій, скорочення виробництва, скорочення робочого часу підприємства, повітряних тривог та необхідність пошуку альтернативних постачальників документально не підтверджено;

- матеріали справи містять докази (листи відповіді АТ Українська залізниця), згідно яких повідомляється, що у період з 24.02.2022 по 11.03.2024 філією ГІОЦ АТ Укрзалізниця в АБД ПВ зареєстровані 642 вагонів для зерна моделі 19-7053-02, які вироблені/виготовлені ПАТ Крюківський вагонобудівний завод для інших покупців;

- має місце суперечлива поведінка відповідача : останній стверджує про існування форс-мажорних обставин, але повідомляє про можливість їх виготовлення позивачу за умови збільшення ціни вагонів, здійснюючи виробництво вагонів для інших покупців; повернув попередню оплату позивачеві, в подальшому стверджуючи про неможливість виготовлення вагонів через відсутність попередньої оплати; пропонує укласти мирову угоду та подає до суду заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду;

- невиконання відповідачем зобов`язань почалося з 31.12.2022 року, жодного вагону (в тому числі з дати набрання рішенням законної сили) виготовлено для позивача не було, тому розстрочення виконання рішення суду у даній справі порушить баланс інтересів сторін.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав відповідь філії АТ ГІОЦ від 21.03.2024 № ГІОЦ-56.255, запит Манад від 11.03.2024 в порядку доступу до публічної інформації до УЗ, заява на сайті КВБЗ від 22.02.2024 щодо збільшення обсягів виробництва та персоналу, заява на сайті КВБЗ від 25.12.2023 про збільшення тривалості робочого часу, заява КВБЗ від 026.03.2024 на сторінці КВБЗ у Facеbook про виробництво 66 вагонів та комплект українського виробництва, заяви на сайті КВБЗ від 19.02.2024, 21.02.2024 та 06.12.2023 про нові розробки пасажирських та вантажних вагонів, заява на сайті КВБЗ від 26.08.2023 про тендер на 79 195 560 євро, лист ПАТ КВБЗ від 19.02.2024 про умови виконання рішення суду, лист-відповідь ТОВ Манад від 22.02.2024, лист ТОВ Манад від 01.03.2024 до КВБЗ про доповненням попереднього листа, лист ПАТ КВБЗ від 07.03.2024 про мирову угоду.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року в справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка виконання рішення суду подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, судом встановлено, що безпідставне відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року в справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оцінивши надані сторонами докази в обґрунтування їх правових позицій виходячи з приписів наведених норм права, суд установив, що викладені у заяві посилання відповідача не підтверджують існування виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення.

Беручи до уваги вищенаведене, а також враховуючи баланс інтересів сторін та право на справедливий судовий розгляд, ефективний судовий захист та очікування належного виконання судового рішення, зважаючи на майнові інтереси стягувача та встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що заява Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод вх. № 4335 від 29.03.2024 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 у справі № 917/272/23 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод до суду надійшла заява вх. № 4335 від 29.03.2024 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2023 у справі №917/272/23 відмовити.

Повний текст ухвали підписаний 15.04.2024.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи - з моменту її підписання суддею (суддями)) та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Ківшик