ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" квітня 2024 р. Справа № 924/1080/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Філіпова Т.Л.

судді Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Мельников О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Нерухомість Поділля про скасування заходів забезпечення позову за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість Поділля" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 5 вересня 2023 року, повний текст судового рішення складено 15 вересня 2023 року та апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Холод" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року, повний текст додаткового рішення складено 28 вересня по справі №924/1080/21 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору

ОСОБА_2

до:

Відповідача 1: Приватного акціонерного товариства "Холод"

Відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість Поділля"

про визнання недійсними договорів купівлі - продажу від 29 січня 2021 року і 20 травня 2021 року, та застосування наслідків недійсності правочинів

за участю представників сторін:

від Позивача, Відповідача 1, Відповідача 2 - не з`явився;

від Третьої особи - Ярош В.Ю..

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2024 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість Поділля" (надалі - Відповідач 2) на рішення Господарського суду Хмельницької області від 5 вересня 2023 року та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холод" (надалі - Відповіадч 1) на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року по справі №924/1080/21 - задоволено. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 5 вересня 2023 року та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року по справі №924/1080/21 - скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.

29 березня 2024 року через підсистему Електронний суд від Відповідача 2 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову. Із підстав висвітлених у заяві, Відповідач 2 просить скасувати заходи забезпечення позову (шляхом заборони відчуження у будь-який цивільно-правовий чи інший спосіб об`єктів нерухомого майна по вул. Тупикова, 1, м. Хмельницький, 29001: комплекс холодильний 1500 т. (з адмінкорпусом), загальна площа 2883,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1; будівлю комплексу холодильного 1500т (з компресорним цехом) літ. „Б-2" загальною площею 2223,1 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), що накладені ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року по справі №924/1034/21.

Водночас, 30 березня 2024 року від представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору ОСОБА_2 (надалі - Третя особа) надійшли заперечення щодо розгляду вищезазначеної заяви. Третя особа акцентує увагу на приписах статті 145 Господарського процесуального кодексу України та на тому, що виготовлення рішення за наслідками розгляду відповідного клопотання не може передувати виготовленню повного тексту рішення суду, яким у позові було відмовлено.

Ухвалою Північно-західнного апеляційного господарського суду від 2 квітня 2024 року прийнято до розгляду заяву Відповідача 2 про скасування заходів забезпечення позову. Розгляд заяви призначено на 5 квітня 2024 року об 10:00 год.. Повідомлено учасників по справі №924/1080/21 про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні.

Ухвалою Північно-західного апеляціцйного господасрького суду від 4 квітня 2024 року клопотання представника Третьої особи про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Забезпечено представнику Третьої особи участь в судовому засіданні призначеному на 5 квітня 2024 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції.

В судове засідання від 5 квітня 2024 року представники Позивача, Відповідача 1, Відповідача 2 не з`явилися.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з тим, суд констатує, що ухвалою суду (2 квітня 2024 року) сторони повідомлялися про дату, час та місце розгляду заяви (в розумінні частини 2 статті 120 Господарського процесуального кодексу України) та не викликалися (в розумінні частини 1 статті 120 Господарського процесуального України).

Судом розміщенно оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України щодо повідомлення Позивача про розгляд заяви.

З опублікуванням такого оголошення Позивач вважається таким, що повідомлений про дату, час і місце розгляду заяви.

З огляду на вказане, апеляційний господарський суд розглядає заяву без участі представників Позивача, Відповідача 1, Відповідача 2 за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні, яке проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник Третьої особи запреречив проти задоволення заяви, вказав, що згідно імперативних приписів частини 9 статті 145 Господасрького процесуального кодексу України, у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Представник Третьої особи вказав, що відповідно до цієї норми колегія суду могла зазначити про скасування заходів забезпечення лише у постанові, якою ухвалено рішення про відмову у позові, іншого процесуального способу скасування заходів забезпечення у разі відмови у позові судом апеляційної інстанції, на переконання представника закон не передбачає. Представник Третьої особи також вказав, що виходячи із приписів частини 1 статті 145 Госпордасрького процесуального кодексу України, таке питання має розглядатися судом, яким ці заходи були введені. В іншому випадку це може розцінюватися, як надання переваги одній із сторін, яка уже отримує можливість скасування заходів, на відміну від обмеження права на оскарження рішення іншою стороною, яка не в змозі це здійснити з огляду на відсутність повного тексту постанови.

Дослідивши подану заяву Відповідача 2 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року у справі №924/1034/21 та заперечення, які надійшли від представника Третьої особи, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року у справі №924/1034/21 слід відмовити, з огляду на таке.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) та забезпечиення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника), або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №911/3871/17.

Відповідно до частини першої статті 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Така правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2020 року у справі №50/790-43/173.

Водночас, Верховний Суд у наведеній постанові також вказав на те, що необхідно розмежовувати як окремі юридичні факти "скасування заходів забезпечення" господарським судом, який їх вжив, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, а також "скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення" судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

При цьому, дослідивши матеріали справи №924/1080/21, котра перебувала в провадженні колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., вбачається, що в матеріалах справи відсутня ухвала Господарського суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року у справі №924/1034/21, котрою вживалися заходи забезпечення позову.

Окрім того, скасування заходів забезпечення позову не було предметом дослідження справи №924/1080/21. Апеляційні скарги стосувалися рішення Господарського суду Хмельницької області від 5 вересня 2023 року та додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року по справі №924/1080/21. Клопотання з приводу скасування заходів забезпечення позову при поданні апеляційної скарги, ані Відповідачем 1, ані Відповідачем 2 не подавалися.

В силу дії частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як вбачається з пункту 7 частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, законодавці передбачили, що під час апеляційного провадження по справі (котре проводиться у порядку спрощенного позовного провадження) апелянт має подати свої клопотання саме з подачею апеляційної скарги та зазначити про них безпосередньо в апеляційній скарзі.

В той же час Відповідачем 2 не було подано відповідне клопотання з поданням апеляційної скарги.

З огляду на вказане, питання щодо скасування заходів забезпечення позову не розглядалося і не могло розглядатися апеляційним господарським судом при винесенні постанови по даній справі.

З огляду на вказане, питання щодо скасування заходів забезпечення позову не розглядалося і не могло розглядтися апеляційним господарським судом при винесенні постанови по даній справі.

Поряд з тим, дослідивши відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, котрі є у загальному вільному доступі, вбачається, що питання щодо накладення заходів забезпечення позову вирішувалися суддею Танасюк О.Є. по справі №924/1034/21 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання, у той же час, в провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебувала справа №924/1080/21 під головуванням судді Субботіної Л.О.. Тобто, в даному випадку забезпечення не вчинялося апеляційним господарським судом, а було здійснено саме Господарським судом Хмельницької області.

З огляду на визначене колегія суду наголошує на тому, що суд апеляційної інстанції має право скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом першої інстанції лише у разі скасування судових рішень, якими такі заходи вжиті, або у разі самостійного скасування таких заходів, вжитих цим же судом, якщо такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала.

В іншому разі (у випадку скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом першої інстанцій поза межами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову), Північно-західний апеляційний господарський суд діяв би не як "суд, встановлений законом".

Близька за змістом позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі №910/6729/20, від 12 жовтня 2021 року у справі №917/126/21 та від 21 травня 2021 року у справі №916/3638/20.

Водночас, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, встановлений законом" стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви №29458/04 та №29465/04) і включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

З урахуванням усього вищевказаного, заходи забезпечення позову (вжиті ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року у справі №924/1034/21), в силу дії статті 145 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути скасовані судом апеляційної інстанції після оголошення ним постанови по даній справі, а отже можуть скасовуватися судом, який вжив такі заходи забезпечення позову, тобто Господарським судом Хмельницької області.

У той же час, колегія суду констатує, що відповідно до частини 6 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись статтями 145, 240, 241, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Нерухомість Поділля у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року у справі №924/1034/21.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

3. Cправу №924/1080/21 направити до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст ухвали виготовлено 12 квітня 2024 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.