ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/204/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Крайнюк А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бурбела С.Л. (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю е-Кард ЮА (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, 9, корп. 2, офіс 2-301, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СКІФТРАНССЕРВІС (73000, м. Херсон, вул. Соборна, 12, ) про стягнення 223295,36грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СКІФТРАНССЕРВІС» про стягнення 223295,36грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА» посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «СКІФТРАНССЕРВІС» умов укладеного між сторонами договору №99564/21 від 27.09.2021.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.02.2024 відкрито провадження у справі №916/204/24, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 12.03.2024 о 12:40.

В судовому засіданні від 12.03.2024 було оголошено перерву на 09.04.2024 о 10:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.03.2024 вкликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 09.04.2024 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/204/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 27.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю е-Кард ЮА (позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю СКІФТРАНССЕРВІС (відповідач, Покупець) було укладено договір №99564/21 (далі договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується забезпечити Покупцеві поставку товарів та послуг в мережі станцій, через Систему Е100, з використанням карток, а Покупець зобов`язується приймати товари та послуги у власність та оплачувати їх вартість на умовах даного договору (п.1.1. договору).

Відповідно до п.п. 4.1. 4.3. договору розрахунки, за товари/послуги та Web-послуги які були поставлені/надані за цим договором здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату на підставі рахунку на оплату на умовах відстрочення платежу також Покупець мас право вносити авансові платежі. Авансові платежі здійснюються на підставі договору, при цьому у призначенні платежу вказується номер та дата договору. Датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата здійснюється в останній день розрахункового періоду, але не пізніше 15 календарних днів з моменту виникнення у Покупця обов`язку щодо оплати, на підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату. В зв`язку з ритмічним характером поставок товарів та послуг та відповідно до погодженої сторонами та встановленої цим договором періодичності оплати поставлених товарів та наданих послуг Постачальник складає зведену податкову накладну по результатам кожного розрахункового періоду.

Згідно п.7.2 договору у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем свого обов`язку по оплаті придбаних товарів та/або послуг у встановлені цим договором строки Покупець зобов`язаний заплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, у який фактично повинна була надійти оплата.

Пунктом 9.1. договору сторони передбачили, що договір набуває чинності з моменту підписання та укладений на невизначений строк.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору позивачем за період з 27.09.2021 року по дату написання позовної заяви належним чином виконано зобов`язання перед відповідачем на загальну суму 845103,89грн. Для оплати виконаних перед відповідачем зобов`язань, позивачем з використанням програмної продукції у вигляді онлайн-сервісу електронного документообігу «Вчасно», з накладення електронного цифрового підпису, направлено відповідачу наступні рахунки на оплату: №39387 від 31.10.2021 на суму 102912,28грн, №43119 від 15.11.2021 на суму 96091,30грн, №47090 від 30.11.2021 на суму 19107,90грн, №51139 від 15.12.2021 на суму 160279,00грн, №55147 від 31.12.2021 на суму 127292,92грн, №58594 від 15.01.2022 на суму 98673,60грн, №62638 від 31.01.2022 на суму 55512,04грн, №67061 від 15.02.2022 на суму 118992,55грн, №71426 від 28.02.2022 на суму 66242,30грн. Відповідачем, в свою чергу, за період з 27.09.2021 по дату написання позовної заяви,здійснено часткову оплату на загальну суму 695869,04грн. Таким чином, станом на дату написання цієї позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 149234,85грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач, на підставі п. 7.2. договору нарахував останньому 34081,82грн інфляційного збільшення, 39978,69грн 15% річних.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 149234,85грн заборгованості, 34081,82грн інфляційного збільшення, 39978,69грн 15% річних.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір №99564/21 відповідно до умов якого позивач зобов`язався забезпечити відповідачеві поставку товарів та послуг в мережі станцій, через Систему Е100, з використанням карток, а відповідач зобов`язався приймати товари та послуги у власність та оплачувати їх вартість на умовах даного договору За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

На виконання умов договору, позивачем за період з 27.09.2021 року по дату написання позовної заяви належним чином виконано зобов`язання перед відповідачем на загальну суму 845103,89грн.

Для оплати виконаних перед відповідачем зобов`язань, позивачем з використанням програмної продукції у вигляді онлайн-сервісу електронного документообігу «Вчасно», з накладення електронного цифрового підпису, направлено відповідачу наступні рахунки на оплату: №39387 від 31.10.2021 на суму 102912,28грн, №43119 від 15.11.2021 на суму 96091,30грн, №47090 від 30.11.2021 на суму 19107,90грн, №51139 від 15.12.2021 на суму 160279,00грн, №55147 від 31.12.2021 на суму 127292,92грн, №58594 від 15.01.2022 на суму 98673,60грн, №62638 від 31.01.2022 на суму 55512,04грн, №67061 від 15.02.2022 на суму 118992,55грн, №71426 від 28.02.2022 на суму 66242,30грн.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.п. 4.1. 4.3. договору розрахунки, за товари/послуги та Web-послуги які були поставлені/надані за цим договором здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату на підставі рахунку на оплату на умовах відстрочення платежу також Покупець мас право вносити авансові платежі. Авансові платежі здійснюються на підставі договору, при цьому у призначенні платежу вказується номер та дата договору. Датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата здійснюється в останній день розрахункового періоду, але не пізніше 15 календарних днів з моменту виникнення у Покупця обов`язку щодо оплати, на підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату. В зв`язку з ритмічним характером поставок товарів та послуг та відповідно до погодженої сторонами та встановленої цим договором періодичності оплати поставлених товарів та наданих послуг Постачальник складає зведену податкову накладну по результатам кожного розрахункового періоду.

Відповідачем за період з 27.09.2021 по дату написання позовної заяви,здійснено часткову оплату на загальну суму 695869,04грн, що підтверджується наданими до матеріалів справи виписками по рахунку позивача.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 149234,85грн.

Доказів оплати заборгованості та доказів які б спростовували позовні вимоги відповідач не надав, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі 149234,85грн, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача 34081,82грн інфляційного збільшення, 39978,69грн 15% річних, слід зазначити наступне.

Згідно п.7.2 договору у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем свого обов`язку по оплаті придбаних товарів та/або послуг у встановлені цим договором строки Покупець зобов`язаний заплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, у який фактично повинна була надійти оплата.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 15% річних у сумі 39978,69грн за період 26.03.2022 09.01.2024 на суму заборгованості у розмірі 82992,55грн та за період 02.04.2022 09.01.2024 на суму заборгованості у розмірі 66242,30грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 15% річних у сумі 39978,69грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційного збільшення у сумі 34081,82грн за період 26.03.2022 09.01.2024 на суму заборгованості у розмірі 82992,55грн та за період 02.04.2022 09.01.2024 на суму заборгованості у розмірі 66242,30грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційне збільшення у сумі 34081,82грн.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю е-Кард ЮА до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СКІФТРАНССЕРВІС про стягнення 223295,36грн у тому числі 149234,85грн заборгованості, 34081,82грн інфляційного збільшення, 39978,69грн 15% річних, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3349,43грн покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю е-Кард ЮА (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, 9, корп. 2, офіс 2-301, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СКІФТРАНССЕРВІС (73000, м. Херсон, вул. Соборна, 12, ) про стягнення 223295,36грн яка складається з основної заборгованості 149234,85грн, інфляційного збільшення 34081,82грн, 15% річних 39978,69грн - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СКІФТРАНССЕРВІС (73000, м. Херсон, вул. Соборна, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю е-Кард ЮА (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, 9, корп. 2, офіс 2-301, ) 149234,85грн основної заборгованості, 34081,82грн інфляційного збільшення, 39978,69грн 15% річних та 3349,43грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 15 квітня 2024 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова