ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1942/23

За позовом Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Узинської міської ради

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський»

про скасування рішень державного реєстратора,

Суддя Антонова В.М.

Секретар судових засідань Федорова С.М.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Клапчук Ф.П.;

прокурор: Філіпенко О.І.;

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Узинської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський» (далі відповідач), у якому просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129388 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0086 за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський»;

- скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129911 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0087 за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський»;

- скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129033 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0088 за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський»;

- скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129603 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0085 за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками проведено на підставі документів, з яких не можливо встановити, що земельні ділянки входять у межі земельних ділянок, які належать відповідачу на праві постійного користування на підставі державного акта на право постійного користування серії І-КВ № 001533.

2. Стислий виклад позицій відповідача

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.07.2023.

27.07.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для реалізації права відповідача на подання відзиву.

У підготовче засідання 27.07.2023 з`явився прокурор, інші учасники справи в засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 19.09.2023.

19.09.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення в справі судової земельно-технічної експертизи.

У підготовче засідання 19.09.2023 з`явилися прокурор та представник відповідача, позивач у засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.09.2023 підготовче засідання відкладено на 24.10.2023.

28.09.2023 від прокурора надійшли заперечення на клопотання відповідача про проведення експертизи.

24.10.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, в якому міститься клопотання про поновлення строку на їх подання.

У підготовче засідання 24.10.2023 з`явилися прокурор та представник відповідача, позивач у засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд із урахуванням думки прокурора, протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання доказів та долучив подані докази до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2023 клопотання відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено частково, призначено в справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження в справі №911/1942/23 на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

03.11.2023 від експерта Муренко В.В. надійшло клопотання в якому експерт просить надати додаткові документи, необхідні для проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2023 поновлено провадження у справі № 911/1942/23 та розгляд клопотання судового експерта призначено на 05.12.2023

28.11.2023 до Господарського суду Київської області суду від Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала від 24.11.2023, відповідно до резолютивної частини якої, Північний апеляційний господарський суд витребовує у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1942/23, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2023 зупинено провадження в справі до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023 у справі № 911/1942/23.

04.12.2023 від прокурора на виконання вимог ухвали суду надійшла заява.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2023 року у справі №911/1942/23 скасовано та справу передано на розгляд до Господарського суду Київської області.

17.01.2024 до Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №911/1942/23.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.01.2024 підготовче засідання в справі призначено на 20.02.2024.

20.02.2024 від представника відповідача надійшло клопотання з посиланням на статті 202 та 216 ГПК України про відкладення розгляду справи, в зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю.

У підготовче засідання 20.02.2024 учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином, прокурор та позивач про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2024.

У судове засідання 12.03.2024 з`явилися представник відповідача та прокурор, позивач в засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор у судовому засіданні 12.03.2024 надав пояснення по суті позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.03.2024 надав пояснення та просив відмовити в задоволені позову.

У судовому засіданні 12.03.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області №33-ОТГ від 14.12.2020 та акту прийому-передачі від 14.12.2020 передано із державної власності в комунальну власність Узинської міської територіальної громади земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 152,5602 га, серед яких, зокрема, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0060, :01:001:0046 (п.3, 4 додатку до наказу та п.3, 4 додатку до акта приймання-передачі).

14.01.2021 Узинською міською радою зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0060 та :01:001:0046, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав, яка наявна в матеріалах справи

Рішенням Узинської міської ради №06-267/2021 від 31.03.2021 «Про розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності Узинській міській територіальній громаді в особі Узинської міської ради» зокрема вирішено:

провести поділ земельної ділянки загальною площею 37,6486 га, кадастровий номер :01:001:0060, на дві окремі земельні ділянки площею 18,8243 га та площею 18,8243 га;

провести поділ земельної ділянки загальною площею 51,8348 га, кадастровий номер :01:001:0046, на дві окремі земельні ділянки площею 25,9176 га та площею 25,9172 га;

провести державну реєстрацію новостворених земельних ділянок.

Узинською міською радою 01.04.2021 зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0085 площею 18,8243 га; :01:001:0086 площею 18,8243 га; :01:001:0087 площею 25,9176 га; :01:001:0088 площею 25,9176 га, що підтверджується інформаціє з Державного реєстру речових прав.

Документи, подані для державної реєстрації вказаних земельних ділянок: рішення Узинської міської ради №06-267/2021 від 31.03.2021.

Рішенням 4 сесії ХХІІ скликання Розалівської сільської ради народних депутатів від 22.11.1995 Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова с. Розаліївка, правонаступником якого є відповідач, надано у постійне користування 244,8 га землі для сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею І-КВ № 001533 від 07.06.1996 який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №12п.

Відповідно до науково-правового експертного висновку Інституту землекористування Національної академії аграрних наук України №173 від 17.09.2021, відповідач використовує 231,6760 га в межах Розаліївського округу Узинської міської ради, з них, зокрема, в межах кадастрового кварталу :01:001 площею 89,4834 га.

Також відповідно до вказаного висновку в межах кадастрового кварталу :01:001 площею 89,4834 га, зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0085; :01:001:0086; :01:001:0087; :01:001:0088.

Рішенням Узинської міської ради №12-689/2021 від 29.09.2021 «Про розгляд заяви СВК «Розаліївський» про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок площею 244,8 га, які розташовані на території Розаліївського старостинського округу №9» відповідачу надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою.

13.10.2021 державним реєстратором Сквирської міської ради Білоцерківського району Шерстюк А.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права постійного користування за відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0085 площею 18,8243 га; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номером 61129603 від 25.10.2021, Шерстюк А.О. Сквирська міська рада Київської області.

Документи подані для державної реєстрації: витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-021, виданий 13.10.2021, видавник Державний земельний кадастр; науково-правовий експертний висновок серія та номер 17, виданий 17.09.2021, видавник: Інститут землекористування НААН України; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 12-689/2021, виданий 29.09.2021, видавник Узинська міська рада, державний акт на право постійного користування землею І-КВ , серія та номер: І-КВ 001533, виданий 07.06.1996, видавник: Розаліївська сільська рада; відомості з ДЗК, серія та номер: 50480062, виданий 13.10.2021, видавник Державний земельний кадастр.

13.10.2021 державним реєстратором Сквирської міської ради Білоцерківського району Шерстюк А.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права постійного користування за відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0086 площею 18,8243 га; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номером 61129388 від 25.10.2021, Шерстюк А.О. Сквирська міська рада Київської області.

Документи подані для державної реєстрації: витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-021, виданий 13.10.2021, видавник Державний земельний кадастр; науково-правовий експертний висновок серія та номер 17, виданий 17.09.2021, видавник: Інститут землекористування НААН України; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 12-689/2021, виданий 29.09.2021, видавник Узинська міська рада, державний акт на право постійного користування землею І-КВ , серія та номер: І-КВ 001533, виданий 07.06.1996, видавник: Розаліївська сільська рада; відомості з ДЗК, серія та номер: 50479885, виданий 13.10.2021, видавник Державний земельний кадастр.

13.10.2021 державним реєстратором Сквирської міської ради Білоцерківського району Шерстюк А.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права постійного користування за відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0087 площею 25,9176 га; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номером 61129911 від 25.10.2021, Шерстюк А.О. Сквирська міська рада Київської області.

Документи подані для державної реєстрації: витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-021, виданий 13.10.2021, видавник Державний земельний кадастр; науково-правовий експертний висновок серія та номер 17, виданий 17.09.2021, видавник: Інститут землекористування НААН України; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 12-689/2021, виданий 29.09.2021, видавник Узинська міська рада, державний акт на право постійного користування землею І-КВ , серія та номер: І-КВ 001533, виданий 07.06.1996, видавник: Розаліївська сільська рада; відомості з ДЗК, серія та номер: 50480231, виданий 13.10.2021, видавник Державний земельний кадастр.

13.10.2021 державним реєстратором Сквирської міської ради Білоцерківського району Шерстюк А.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права постійного користування за відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0088 площею 25,9176 га; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номером 61129911 від 25.10.2021, Шерстюк А.О. Сквирська міська рада Київської області.

Документи подані для державної реєстрації: витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-021, виданий 13.10.2021, видавник Державний земельний кадастр; науково-правовий експертний висновок серія та номер 17, виданий 17.09.2021, видавник: Інститут землекористування НААН України; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 12-689/2021, виданий 29.09.2021, видавник Узинська міська рада, державний акт на право постійного користування землею І-КВ , серія та номер: І-КВ 001533, виданий 07.06.1996, видавник: Розаліївська сільська рада; відомості з ДЗК, серія та номер: 50479243, виданий 13.10.2021, видавник Державний земельний кадастр.

У матеріалах справи наявний висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000330 від 16.12.2021 № 7304/7305/7306/7307/22-21 від 16.12.2022, у якому експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статями 384 та 385 Кримінального кодексу України (т.1, а.с. 62-81).

Відповідно до вказаного висновку земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0085 площею 18,8243 га; :01:001:0086 площею 18,8243 га; :01:001:0087 площею 25,9176; :01:001:0088 площею 25,9172, не накладаються на земельні ділянки, які зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996.

Як убачається із акта за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Сквирської міської ради Шерстюк О.А. №4411/19.1.1/22 від 20.12.2022, остання при проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права постійного користування спірними земельними ділянками за відповідачем порушено вимоги п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, ст. 3, 10, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки проведено державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками на підставі документів, з яких неможливо встановити, що спірні земельні ділянки входять в межі земельної ділянки площею 244, 8 га та належить на праві остійного користування відповідачу.

Наказом Міністерства юстиції України № 5717/5 від 20.12.2022 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сквирської міської ради Київської області Шерстюк А.О.» на підставі вказаного вище акта, анульовано державному реєстратору Сквирської міської ради Київської області Шерстюк А.О. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Предметом позову в даній справі є вимоги позивача про скасування рішень державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129388, від 25.10.2021 за індексним номером 61129911, від 25.10.2021 за індексним номером 61129033, від 25.10.2021 за індексним номером 61129603 про державну реєстрацію права постійного користування на земельні ділянки з кадастровими номером :01:001:0086, :01:001:0087, :01:001:0088, :01:001:0085 за відповідачем.

Підставами позову є порушення вимог законодавства під час здійснення вказаної державної реєстрації права постійного користування на земельні ділянки за відповідачем та порушення прав позивача, як власника спірних земельних ділянок.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У статті 14 Конституції України вказано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Так, Узинською міською радою 01.04.2021 зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0085 площею 18,8243 га; :01:001:0086 площею 18,8243 га; :01:001:0087 площею 25,9176 га; :01:001:0088 площею 25,9176 га, що підтверджується інформаціє з Державного реєстру речових прав.

За приписами статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини першої статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однією із засад державної реєстрації прав є те, що внесення відомостей до Державного реєстру прав відбувається виключно на підставах та в порядку, визначених Законом (пункт 4 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Частиною першою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

13.10.2021 державним реєстратором Сквирської міської ради Білоцерківського району Шерстюк А.О. прийнято ряд рішень про державну реєстрацію права постійного користування за відповідачем вказаними вище земельними ділянки, зокрема:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 61129603 від 25.10.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0085 площею 18,8243 га;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 61129388 від 25.10.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0086 площею 18,8243 га;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 61129911 від 25.10.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0087 площею 25,9176 га;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 61129033 від 25.10.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0088 площею 25,9172 га.

Отже, за відповідачем зареєстровано право постійного користування спірними земельними ділянками, власником яких є Узинська міська рада.

Відповідно з ч.2 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 1 порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (тут і надалі в редакції чинній на момент здійснення реєстрації права користування спірними земельними ділянками за відповідачем), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 N 1127 (далі - порядок), передбачено, що він визначає підстави і процедуру проведення державної реєстрації прав державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Так, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим порядком (абз.1 п.6 порядку).

Згідно з абзацом 1 пункту 12 порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент здійснення реєстрації права користування спірними земельними ділянками за відповідачем) підставою для відмови в державній реєстрації прав, зокрема є те, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Отже, враховуючи особливості реєстрації прав, державний реєстратор після отримання заяви на вчинення реєстраційних дій зобов`язаний перевірити особу заявника, надані ним документи, наявність або відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав.

Серед документів поданих для державної реєстрації права постійного користування спірними земельними ділянками значиться, зокрема але не виключно, державний акт на право постійного користування землею І-КВ, серія та номер: І-КВ 001533, виданий 07.06.1996, видавник: Розаліївська сільська рада.

При цьому згідно з пунктами 1, 2, 3 частини третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент здійснення реєстрації права користування спірними земельними ділянками за відповідачем) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Тобто державний реєстратор зобов`язаний "актуалізувати" відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно до 01 січня 2013 року.

Так, матеріали справи не містять та сторонами, в порядку передбаченому ГПК України, суду не надано доказів, що державний реєстратор направляла запити щодо отримання відповідної інформації.

Також серед документів, які подані для держаної реєстрації спірних земельних ділянок міститься науково-правовий експертний висновок Інституту землекористування Національної академії аграрних наук України №173 від 17.09.2021, відповідно до якого відповідач використовує 231,6760 га в межах Розаліївського округу Узинської міської ради, з них, зокрема, в межах кадастрового кварталу :01:001 площею 89,4834 га та в межах якого, зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0085; :01:001:0086; :01:001:0087; :01:001:0088.

Одночасно в матеріалах справи наявний висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000330 від 16.12.2021 № 7304/7305/7306/7307/22-21 від 16.12.2022, у якому експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статями 384 та 385 Кримінального кодексу України (т.1, а.с. 62-81).

Відповідно до вказаного висновку земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0085 площею 18,8243 га; :01:001:0086 площею 18,8243 га; :01:001:0087 площею 25,9176; :01:001:0088 площею 25,9172, не накладаються на земельні ділянки, які зазначені в державному акті на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У силу ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування(ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної.

Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, тощо.

Аналогічна позиція була неодноразово викладена Верховним Судом в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 27.06.2018 року у справі № 907/651/17, від 08.08.2018 року у справі № 907/679/17, від 11.03.2021 року у справі №923/188/20 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 918/204/18.

Також, у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі № 686/23256/16-ц зроблено висновок, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта в кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його.

Враховуючи наведене, оскільки вказаний вище висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи в кримінальному провадженні № 7304/7305/7306/7307/22-21 від 16.12.2022 містить інформацію щодо предмета доведення в даній справі, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статями 384 та 385 Кримінального кодексу України, суд приймає вказаний висновок у якості належного та допустимого доказу того, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0085 площею 18,8243 га; :01:001:0086 площею 18,8243 га; :01:001:0087 площею 25,9176 га; :01:001:0088 площею 25,9172 га, не накладаються на земельні ділянки, які надані відповідачу на праві постійного користування відповідно до акта на право постійного користування серії І-КВ № 001533 від 07.06.1996.

Щодо науково-правового експертного висновку Інституту землекористування Національної академії аграрних наук України №173 від 17.09.202, то він не приймається судом до уваги, оскільки не є належним та допустимим доказом у розумінні ГПК України.

Також судом враховано, що відповідно до акта за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Сквирської міської ради Шерстюк О.А. №4411/19.1.1/22 від 20.12.2022, остання при проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права постійного користування спірними земельними ділянками за відповідачем порушено вимоги п.12 порядку ст.3, 10, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З урахуванням наведеного та в його сукупності, суд дійшов висновку, що державна реєстрація права постійного користування спірними земельними ділянкою за відповідачем проведена за відсутності правових підстав, всупереч вимогам абз.1 п.12. порядку та п.3 ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідач позовні вимоги не спростував та доказів протилежного в порядку встановленому ГПК України суду не надав.

Також відповідно до п.1, 2 ч.3,ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними; у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Підсумовуючи все наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо наявності в заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави повноважень представляти інтереси держави в особі Узинської міської ради в межах даного спору, суд зазначає таке.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України унормовано, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Підстави представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано положеннями Господарського процесуального кодексу України та статтею 23 Законом України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру".

Відповідно до частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.

Згідно з частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.

Частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, аналіз частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, а також у постановах Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №927/1099/20, від 16.07.2021 у справі №917/644/18 та від 09.02.2022 у справі №922/2399/21.

Встановлюючи підстави для представництва прокурором інтересів держави у суді, суд повинен здійснити оцінку не тільки щодо виконання прокурором обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову до суду, а й наявні у справі інші докази, щодо обставин які йому передували, зокрема, попереднього листування між прокурором та зазначеним органом, яке за своїм змістом може мати різний характер.

Зокрема, такі документи (незалежно від їх назви) можуть бути спрямовані на:

а) отримання інформації з метою встановлення наявності або відсутності порушення інтересів держави у випадку виявлення прокурором ознак такого порушення на підставі абзацу 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру";

б) інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення інтересів держави та отримання інформації щодо обізнаності такого органу про вказане порушення та вжиття або невжиття відповідних заходів;

в) отримання від відповідного органу інформації (матеріалів та копій), необхідних для здійснення представництва в суді.

Так, у ході розгляду цієї справи судом встановлено, що прокуратурою на адресу Узинської міської ради направлено повідомлення від 10.05.2023 за № 50-4286 вих-23 про державну реєстрацію права постійного користування спірними земельними ділянками, власником яких є Узинська міська рада, за відповідачем, яку проведено з порушеннями норм законодавства.

У відповідь на вказане повідомлення Узинська міська рада направила на адресу Білоцерківської окружної прокуратури листа від 19.05.2023 за вих.№03-10-457.

Білоцерківська окружна прокуратура повідомленням від 21.06.2023 №50-5925вих-23 повідомила Узинську міську раду про пред`явлення позову.

Враховуючи обізнаність Узинської міської ради про порушення та беручи до уваги невжиття вказаним органом заходів з метою поновлення порушених інтересів держави, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявний визначений Конституцією України виключний випадок, який обґрунтовує представництво прокурором інтересів держави в цій справі, оскільки відповідний компетентний орган бездіє протягом тривалого часу.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що при зверненні до суду з позовом у даній справі прокурором належним чином було підтверджено бездіяльність компетентного органу, який знав про порушення інтересів держави, однак не звертався до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст.74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та скасування: рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129388 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0086 за відповідачем, рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129911 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0087 за відповідачем, рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129033 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0088 за відповідачем, рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129603 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0085 за відповідачем.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Узинської міської ради до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський» про скасування рішень державного реєстратора задовольнити.

2. Скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129388 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0086 за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський»;

3. Скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129911 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0087 за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський»;

4. Скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129033 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0088 за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський»;

5. Скасувати рішення державного реєстратора від 25.10.2021 за індексним номером 61129603 про державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0085 за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський».

6. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський» (09144, Київська область, Білоцерківський район, село Розаліївка, вулиця Народна, будинок 71-б, ідентифікаційний код 03755383) на користь Київської обласної прокуратури (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, будинок 9, ідентифікаційний код 02909996) 10 736 (десять тисяч сімсот тридцять шість) грн 00 коп. судового збору.

7. Після набрання рішенням суду законної сили видати накази.

8. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 15.04.2024.

Суддя В.М. Антонова