ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"09" квітня 2024 р. Справа № 916/1488/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок про видачу судового наказу щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 30348,00 грн. у порядку ст. 147-156 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2024 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (боржника) заборгованості за договором № 5230 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 21.12.2019 року в сумі 30348,00 грн., а також судового збору в сумі 302,80 грн. та 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву обґрунтовано невиконанням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 умов договору № 5230 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 21.12.2019 року в частині своєчасного внесення щомісячної плати за обслуговування торгового місця.

Згідно ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

В ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 2 ст.73, ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

З наданої до заяви копії укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (підприємець) договору № 5230 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 21.12.2019 р. вбачається, що предметом договору є послуги зі створення умов для торгівельної діяльності, які промринок надає за плату підприємцю, а підприємець приймає і зобов`язується здійснювати торговельну діяльність згідно із законодавством України.

Згідно п. 2.3 договору від 21.12.2019 р. підприємець зобов`язується, зокрема: використовувати контейнери для зберігання товару і здійснення торгівельної діяльності (п.п. 2.3.2); до 10-го календарного числа кожного місяця сплачувати послуги ринку та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України, за поточний місяць (п.п. 2.3.10).

В п. 3.1 договору від 21.12.2019 р. передбачено, що підприємець сплачує послуги за встановленими промринком розцінками не пізніше 10-го календарного числа місяця, за який здійснюється оплата.

За умовами п. 3.2 договору від 21.12.2019 р. оплата послуг промринку здійснюється шляхом внесення грошей у касу або за безготівковим розрахунком.

Відповідно до п. 3.3 договору від 21.12.2019 плата за послуги по здійсненню торговельної діяльності складається з суми плати за послуги, зазначеної в п. 3.1 договору, та вартості спожитої електроенергії, за тарифом, встановленим НКРЕ для непромислових споживачів, послуг з технічного забезпечення електропостачання, газу, наданих послуг водопостачання та водовідведення, теплопостачання, каналізації та ін. Вказана сума плати за послуги сплачується підприємцем відповідно до п. 3.1 цього договору та договорів-додатків, які є невід`ємною частиною цього договору.

Як вказує заявник, відповідно наказу ТОВ Промтоварний ринок № 275 від 30 грудня 2017 року Про введення в дію нових тарифів на надання послуг з обслуговування та оренди постійних торгових місць встановлено базову ставку вартості послуг ринку за обслуговування одного квадратного метру площі у місяць постійного торгового та складського місця, яке надано у користування (оренду) суб`єкту підприємницької діяльності для здійснення торговельної та складської діяльності, у розмірі: з 01.07.2018 р. 300,00 грн.; площа 5-ти футових контейнерів 5,62 кв.м. (5,62 кв.м. * 300,00 грн.) = 1686,00 грн.

Так, заявник вказує, що вартість обслуговування торгового місця № 5230 відповідно до договору складає 1686,00,00 грн. на місяць та повинна сплачуватися не пізніше 10-го числа календарного числа місяця, за яким здійснюється оплата.

За ствердженнями заявника, до жовтня 2022 року ФОП ОСОБА_1 добросовісно виконував свій обов`язок зі сплати вартості обслуговування торгового місця № 5230, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю ТОВ Промтоварний ринок, однак, починаючи з жовтня 2022 року, ФОП ОСОБА_1 порушив умови укладеного договору в частині своєчасного внесення щомісячної плати за обслуговування торгового місця № 5230 та припинив здійснювати оплату. Також на підтвердження наведених в заяві обставин заявником надано засвідчені копії довідки про заборгованість контрагента ОСОБА_1 від 04.04.2024 № 217, оборотно-сальдової відомості по рахунку 3614 за травень 2022 р. березень 2024 року ТОВ Промринок, в яких зазначається, що заборгованість ФОП ОСОБА_1 за період з 01.10.2022 року по 01.03.2024 року складає 30348,00 грн.

Так, як вбачається зі змісту п. 3.1 договору № 5230 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 21.12.2019 року, підприємець сплачує послуги за встановленими промринком розцінками не пізніше 10-го календарного числа місяця, за який здійснюється оплата.

Відтак, сторони в договорі № 5230 про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності від 21.12.2019 р. передбачили, що вартість послуг встановлюються за розцінками промринку.

Водночас, відповідного наказу Товариства з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок № 275 від 30 грудня 2017 року Про введення в дію нових тарифів на надання послуг з обслуговування та оренди постійних торгових місць, на який заявник посилається у поданій заяві та яким встановлена, за твердженнями останнього, базова ставка вартості послуг ринку за обслуговування одного квадратного метру площі у місяць постійного торгового та складського місця, яке надано у користування (оренду) суб`єкту підприємницької діяльності для здійснення торговельної та складської діяльності, у розмірі: з 01.07.2018 р. 300,00 грн., заявником до матеріалів заяви не надано. За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити вартість таких послуг за договором, за яким виникла заявлена заборгованість.

Відтак, перевіривши матеріали поданої заяви, суд встановив, що заявлена до стягнення сума у розмірі 30348,00 грн. є непідтвердженою наданими документами.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

За таких обставин, за відсутності доказів на підтвердження розміру вартості послуг за вказаним договором суд вважає недоведеним факт існування у боржника обов`язку щодо оплати таких послуг у заявленому розмірі 30348,00 грн.

Відповідно до п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відтак, зважаючи на те, що заявником не надано належних документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано заявлену грошову вимогу, та, відповідно, не доведено виникнення або порушення права такої вимоги, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для відмови Товариству з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок у видачі судового наказу щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості за обслуговування торгового місяця в загальному розмірі 30348,00 грн. на підставі п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків, а також не позбавляє заявника права звернутися до суду із відповідною позовною заявою.

Керуючись п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок про видачу судового наказу щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 30348,00 грн. відмовити.

2. Повідомити заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя В.С. Петров