УХВАЛА

про заміну сторони правонаступником

м. Київ

13.03.2024Справа № 910/4160/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., за участю секретаря судового засідання Рєпкіної Ю.Є., розглянувши матеріали

заяви Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ()

про заміну сторони (стягувача) правонаступником

у справі № 910/4160/20

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вул. Назарівська,3, м. Київ, 01032

до Державного підприємства "Гарантований покупець" вул. Симона Петлюри, 27, м. Київ, 01032

треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг

2. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 3 360 209 001,13 грн.

Представники сторін:

від позивача: Гарматін К.В.

від відповідача: Фартушна В.Л.

від третіх осіб 1, 2: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, за Додатковою угодою № 11: 2 879 191 967,42 грн. основного боргу, 134 676 957,60 грн. пені, 184 131 757,00 грн. штрафу, 29 730 145,73 грн. 3% річних, 52 857 691,42 грн. інфляційних втрат; за Додатковою угодою № 14: 69 298 822,31 грн. основного боргу, 3 248 702,64 грн. пені, 5 004 212,00 грн. штрафу, 681 477,28 грн. 3% річних, 1 387 267,73 грн. інфляційних втрат, всього 3 360 209 001,13 грн.

Окрім цього позивач просить суд на підставі ч. 10 ст. 238 ГПК України зазначити в рішенні про нарахування пені та трьох процентів річних до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 483 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії" між сторонами Договору купівлі - продажу електричної енергії № 65-150-SD-19-00063/749/01 від 27.09.2019 року (далі - Договір) та Додаткових угод до нього № 11/76/01/20 від 30.01.2020 року та № 14/203/01/20 від 14.02.2020 року (далі - Додаткові угоди № 11 та № 14) в частині своєчасної та повної оплати проданої позивачем електричної енергії, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої ДП "НАЕК "Енергоатом" нараховані пеня, штраф та проценти річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 року позовні вимоги задоволено частково, провадження у справі № 910/4160/20 в частині стягнення 354 800 533,17 грн. основного боргу, 137 925 660,24 грн. пені, 189 135 969,00 грн. штрафу закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований Покупець" (01032, м. Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27; ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська,3, м. Київ, 01032; ) 2 593 690 256,56 грн. основного боргу, 30 411 623,01 грн. процентів річних, 54 244 959,15 грн. втрат від інфляції та 735 700,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Через канцелярію суду 19.03.2021 року від відповідача - Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшла заява №15/1182 від 16.03.2021 року про відстрочку виконання рішення разом з доказами направлення на адресу позивача та третіх осіб, в якій відповідач просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі № 910/4160/20 терміном на один рік з моменту ухвалення рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 року заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення у справі № 910/4160/20 прийнято до розгляду в судовому засіданні на 26.05.2021 року.

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення суду супровідним листом від 15.07.2021 року № 910/4160/20/4519/2020 матеріали справи № 910/4160/20 направлені до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року у даній справі апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 року у справі № 910/4160/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 року у справі №910/4160/20 в частині суми основного боргу в сумі 619 096 107,56 грн. визнано нечинним та закрито провадження у справі у вказаній частині. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 року у справі № 910/4160/20 у частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" 1 974 594 149,00 грн. основного боргу, 30 411 623,01 грн. процентів річних, 54 244 959,15 грн. втрат від інфляції, 735 700,00 грн. витрат по сплаті судового збору та закриття провадження у справі в частині стягнення 354 800 533,17 грн. основного боргу, 137 925 660,24 грн. пені та 189 135 969,00 грн. штрафу залишено без змін.

Матеріали справи № 910/4160/20 повернуто до Господарського суду міста Києва.

На виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року у даній справі 15.09.2022 року видано відповідний наказ.

Так, через відділ діловодства суду 23.09.2022 року надійшла заява боржника - Державного підприємства "Гарантований покупець" № 15/4012 від 21.09.2022 року про визнання виконавчого документу у справі № 910/4160/20 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення основного боргу на суму 1 371 571 902,95 грн., з доданими доказами здійснення часткової оплати основного боргу в сумі 1 371 571 902,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 року розгляд заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в частині у справі №910/4160/20 призначено на 12.10.2022 року.

Проте, у зв`язку із запровадженням тимчасово на період з 12 по 14 жовтня 2022 року дистанційного режиму роботи для працівників апарату Господарського суду міста Києва відповідно до Наказу Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 року "Про запровадження дистанційного режиму роботи для працівників апарату Господарського суду міста Києва" , 12.10.2022 року судове засідання не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2022 року розгляд заяви призначено на 07.12.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 року на підставі пункту 17.12 частини першої розділу XI "Перехідні положення" ГПК України у зв`язку переглядом рішень у даній справі в касаційному порядку та витребуванням ухвалою Верховного Суду від 08.11.2022 року матеріалів справи № 910/4160/20, розгляд заяви боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в частині у справі № 910/4160/20 зупинено до розгляду касаційної скарги ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року у справі №910/4160/20, з одночасним направленням матеріалів справи до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 01.12.2022 року у справі № 910/4160/20 касаційну скаргу ДП "Гарантований покупець" залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року та рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 року - без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 26.01.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 року заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про визнання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/4160/20 таким, що не підлягає виконанню в частині, задоволено. Визнано наказ Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 року у справі № 910/4160/20 в частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" основного боргу у розмірі 1 371 571 902,95 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Окрім цього ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 року у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі № 910/4160/20 відмовлено.

В свою чергу, через систему "Електронний суд" 22.02.2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла заява б/н від 22.02.2024 року про заміну стягувача його правонаступником, в якій заявник на підставі ст.ст. 52, 334 ГПК України просить суд здійснити заміну стягувача у наказі Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 року у справі № 910/4160/20 з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код ЄДРПОУ 2458461) на його правонаступника - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ().

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.02.2024 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року розгляд заяви призначено на 13.03.2024 року.

У судове засідання з розгляду заяви 13.03.2024 року з`явився уповноважені представники стягувача (заявника) та боржника, уповноважені представники третіх осіб 1, 2 - не з`явилися.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру від учасників справи та заінтересованої особи, окрім зазначених вище, станом на час проведення судового засідання 13.03.2024 року до суду не надходило.

У судовому засіданні з розгляду заяви 13.03.2024 року представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представник боржника в судовому засіданні 13.03.2024 року проти задоволення заяви про заміну сторони правонаступником не заперечував.

Дослідивши заяву з доданими документами та матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників заявника та боржника, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі.

Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому ч. 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Наразі, інформації щодо наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 року по справі №910/4160/20, в частині залишеній без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року, станом на час розгляду судом заяви про заміну сторони правонаступником матеріали справи не містять та сторонами суду не надано.

Згідно ст. 338 Господарського процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/616/17, на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Так, відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 910/1972/17 за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, яке випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Отже, для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права. В той же час, процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення; а право звернення з заявою про заміну сторони її правонаступником надано, зокрема, заінтересованій особі.

Як зазначено заявником та встановлено судом за матеріалами справи, зокрема, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що 11.01.2024 року вчинено запис № 000105879 про державну реєстрацію юридичної особи - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (), та про припинення юридичної особи - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ().

Так, 23.03.2023 року набрав чинності Закон України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 06.0.2023 року № 2896-IX, який визначає правові, економічні та організаційні засади утворення та функціонування Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 100 відсотків акцій якого належать державі і не підлягають приватизації, управління, використання та розпорядження його майном і спрямований на сталий розвиток товариства, забезпечення економічної та енергетичної безпеки і захисту інтересів держави.

Згідно ст. 1 вказаного Закону утворення товариства здійснюється шляхом перетворення Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код згідно з ) (далі - НАЕК "Енергоатом") за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків НАЕК "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства. НАЕК "Енергоатом" припиняється одночасно із державною реєстрацією товариства.

Окрім цього постановою Кабінету Міністрів України № 1420 від 29.12.2023 року відповідно до Закону України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вирішено утворити Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (), а також затверджено: Статут Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", Положення про наглядову раду Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", Положення про принципи формування наглядової ради Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Відповідно до п. 3 зазначеної Постанови товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства; відокремлені підрозділи Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).

Пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року № 1226-р "Деякі питання утворення акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"" затверджено передавальний акт необоротних та оборотних активів, власного капіталу, довгострокових поточних зобов`язань, інших прав та обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" згідно з додатком 1.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні.

Так, за приписами п.2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва, а згідно з статтею 514 Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 52, 334 ГПК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається перетворення кредитора, в тому числі поза межами виконавчого провадження.

За приписами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17, згідно якої при реорганізації відбувається універсальне правонаступництво, коли все майно, права та обов`язки юридичної особи, яка припиняється, переходять до правонаступників. При злитті, приєднанні або перетворенні є лише один правонаступник, який набуває не окремі, визначені в акті приймання-передачі активи та зобов`язання юридичних осіб, які припиняються, а всю їх сукупність, тому будь - який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 року у справі № 922/347/21, при перетворенні не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Таким чином, враховуючи внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (), в тому числі як позивач (стягувач) у справі № 910/4160/20.

З урахуванням викладеного та встановлених обставин щодо здійснення правонаступництва у справі № 910/4160/20, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та здійснення заміни позивача (стягувача) у справі (наказі) Господарського суду міста Києва № 910/4160/20 з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () на його правонаступника - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ().

Керуючись ст.ст. 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про заміну стягувача у справі № 910/4160/20 - задовольнити.

2. Замінити стягувача - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () на його правонаступника - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () у наказі Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 року у справі № 910/4160/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя А.М.Селівон