ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. Справа№ 925/717/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Ракоїд Катерини Олегівни про стягнення витрат на правничу професійну допомогу

за результатами розгляду апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.11.2023 (суддя Васянович А.В.)

у справі № 925/717/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Ракоїд Катерини Олегівни

до 1. Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД ТОРГ»

про визнання недійсним рішення та договору

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

У травні 2023 року Фізична особа-підприємець Ракоїд Катерина Олегівна звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД ТОРГ» про:

- визнання недійсним рішення уповноваженої особи комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», оформлене Протоколом про прийняття рішення уповноваженою особою від 15 квітня 2023 № 12, щодо визначення переможця процедури відкритих торгів згідно предмету закупівлі: код ДК 021:2015:33180000-5 - Апаратура для підтримування фізіологічних функцій організму (Ортопедичні імплантати та металоконструкції (код ДК 021:2015 - 33183300-9, код НК 024:2019 - 32854, 61574, 61325, 47030) - Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД ТОРГ»;

- визнання недійсним договору про закупівлю №171 від 24.04.2023, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД ТОРГ» та Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на суму 6 178 220 грн 00 коп. без ПДВ.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.11.2023 у справі №925/717/23 позов задоволено частково. Визнано недійсним договір про закупівлю від 24 квітня 2023 року №171, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД ТОРГ» та Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на суму 6 178 220 грн. 00 коп. без ПДВ. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги та Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД ТОРГ» на користь Фізичної особи підприємця Ракоїд Катерини Олегівни 1 342,00 грн судового збору з кожного. В решті вимог в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач - 1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Черкаської області від 01.11.2023 у справі № 925/717/23 залишено без змін.

08.03.2024 до суду від позивача - Фізичної особи підприємця Ракоїд Катерини Олегівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги та з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД ТОРГ» солідарно на її користь 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2024 на підставі ст.ст. 170, 244 ГПК України повернуто позивачу заяву б/н від 08.03.2024 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 925/717/23 без розгляду, оскільки заявником не надано доказів надіслання копій цієї заяви іншим учасникам справи.

18.03.2024, позивач повторно, усунувши недоліки, подав заяву, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції гонорар у розмірі 30 000,00 грн.

До заяви додано копії наступних документів:

- акта виконаних робіт №2 від 07.03.2024;

- детального розрахунку суми судових витрат, які особа понесла у зв`язку з розглядом справи згідно договору про надання правової допомоги від 01.05.2023 та додаткової угоди №1 від 09.01.2024 в суді апеляційної інстанції;

- платіжного доручення №2 від 07.03.2024;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001164 від 18.06.2019.

Заяву, з посиланням на положення ч. 2 та 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, обґрунтовано тим, що за час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 30 000,00 грн за послуги підготовки та подачі відзиву на апеляційну скаргу та подання заяви про розподіл судових витрат.

Заяву прийнято до розгляду по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Згідно протоколу передачі заяви раніше визначеному складу суду від 18.03.2024 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2024 повідомлено учасників справи про призначення до розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Ракоїд Катерини Олегівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу у справі №925/717/23 на 01.04.2024. Запропоновано учасникам справи у найкоротший строк подати до суду свої заперечення чи пояснення щодо поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №925/717/23, але не пізніше 29.03.2024. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи з розгляду заяви

Відповідачі не скористались своїм правом на подання заперечень щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу у справі №925/717/23 або клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Явка представників учасників справи

У судове засідання від 01.04.2024 представники сторін не з`явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Зокрема позивач та відповідач-1 повідомлені в системі «Електронний суд», а відповідачу-2 вручено поштове повідомлення суду.

Згідно з частинами 5, 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст. 123 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України).

Загальний порядок розподілу судових витрат врегульований ст. 129 ГПК України, яка в частині 4, зокрема, передбачає покладення в разі відмови в позові судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на позивача.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

При цьому разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У розумінні положень ч.ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що застосовується як джерело права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

01.05.2023 між Адвокатським бюро «ЛЮДМИЛИ ГОНЧАР» в особі керівника Гончар Людмили Вячеславівни (Адвокатське об`єднання) та Фізичною особою-підприємцем Ракоїд Катериною Олегівною (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги, за змістом якого Адвокатське об`єднання надає Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк погоджені між ними (а.с. 40-41, т. 1).

Згідно цього договору сторони визначили порядок оплати у формі гонорару.

У п. 4.1. Договору визначено, що Гонорар - винагорода за здійснення захисту Адвокатським бюром, представництва інтересів Клієнта. Розмір гонорару визначається за домовленістю Адвокатського бюро та Клієнта та сплачується в національній валюті не пізніше 5-ти днів з моменту підписання Договору.

Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатським бюром позитивного результату, якого бажає Клієнт. (п. 4.2. Договору).

Сума гонорару подвоюється у разі надання Адвокатським бюром послуг Клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. (п. 4.3. Договору).

В п. 4.4 Договору сторони домовились, що сума гонорару за даним Договором становить 24 000 грн (двадцять чотири тисячі гривень) - за складення та подання позовної заяви до суду та 3 000 грн (три тисячі гривень) - за участь в кожному судовому засіданні.

09.01.2024 сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 01.05.2023.

У цій додаткові угоді сторони домовились доповнити Розділ 1 «Предмет договору» Договору про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року пунктом 1.3. наступного змісту: «Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження щодо підготовки та подачі відзиву на апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «ТРЕТЯ ЧЕРКАСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ ШВИДКОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ» на рішення Господарського суду Черкаської області від 01 листопада 2023 року по справі №925/717/23 за позовом Фізичної особи-підприємця Ракоїд Катерини Олегівни до Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД ТОРГ» про визнання недійсним рішення та договору до Північного апеляційного господарського суду, а також участь в судових засіданнях».

В пункті 2 Додаткової угоди вказано, що сума гонорару за Договором про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року та даної Додаткової угоди №1 складає: 30 000 грн (тридцять тисяч гривень).

У Детальному розрахунку суми судових витрат від 25.01.2024, сторони погодили, що сума гонорару за Договором про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року та даної Додаткової угоди №1 та складає: 30 000 грн (підготовка, складення та подання до відзиву на апеляційну скаргу).

Погодження вартості за надані послуги у розмірі 30 000,00 грн підтверджується платіжним дорученням №2 від 07.03.2024 суму 30 000,00 грн.

Також, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просив судові витрати згідно доданого розрахунку у розмірі 30 000,00 грн покласти на відповідачів, тобто попередньо заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу.

Відповідачами заперечень щодо заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу не подано.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Щодо солідарного стягнення цієї суми з обох відповідачів, колегія суддів зазначає, що солідарне стягнення суми судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, процесуальним законом не передбачене.

Солідарне зобов`язання є інститутом цивільного права і на нього поширюється дія норм ЦК України, який визначає це поняття через "солідарну вимогу" та "солідарний обов`язок" (ст. ст. 541-544 ЦК України).

Солідарне зобов`язання є різновидом цивільно-правових зобов`язань із множинністю осіб, які характеризуються тим, що у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний з них має право пред`явити боржникові вимогу в повному обсязі, а вразі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарна відповідальність у зобов`язальному праві це - відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.

При цьому, як солідарне зобов`язання, так і солідарна відповідальність виникають лише у випадках, встановлених договором або законом.

Судове рішення не може бути підставою виникнення солідарності, оскільки судовим рішенням утверджуються права осіб, а не створюються заново. Судове рішення не може створювати й солідарну відповідальність там, де вона не випливає з самого правовідношення, яке зумовило виникнення спору.

При вирішені питання щодо солідарного стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, колегія суддів враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 27.01.2022 у справі №910/6360/20, від 05.06.2018 у справі №904/8308/17.

Отже, у цьому випадку відсутні підстави для солідарного стягнення витрат на правничу професійну допомогу з обох відповідачів.

Водночас, колегія суддів вважає, що витрати на правничу професійну допомогу у цій справі підлягають стягненню з апелянта (відповідача-1) з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-2 (ТОВ «МЕД ТОРГ») судове рішення не оскаржував, до апеляційної скарги відповідача-1 не приєднувався, відзиву на апеляційну скаргу відповідача-1 не подавав, участі в судових засіданнях при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не брав. Матеріалами справи не підтверджено, що відповідач-2 висловлював свою незгоду з рішенням суду першої інстанції.

Отже, враховуючи викладене, а також проаналізувавши поведінку обох відповідачів під час апеляційного перегляду, керуючись положеннями п. 3 ч. 5 ст. 129 ГПК України, судова колегія вважає, що судові витрати позивача на правничу професійну допомогу підлягають стягненню у повному обсязі з апелянта (відповідача-1).

Щодо розміру витрат судова колегія враховує, що відповідно до договору про надання правничої допомоги, сума зазначених витрат визначена сторонами як гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши заяву позивача, а також надані заявником документи в їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень відповідачів щодо розміру заявлених витрат, керуючись статтями 123, 126, 129 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу з відповідача-1 гонорару у розмірі 30 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням ціни позову, складності справи.

Підстав для зменшення суми гонорару колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Ракоїд Катерини Олегівни про стягнення витрат на правничу професійну допомогу від 18.03.2024 у справі № 925/717/23 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» (18028, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, буд. 210; ) на користь Фізичної особи-підприємця Ракоїд Катерини Олегівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано, - 12.04.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова