ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.04.2024 р. Справа № 914/2516/22

Суддя Наталія Мороз, розглянувши матеріали скарги: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Червоноград, Львівська область на дії приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича, м. Львів

у справі № 914/2516/22

за позовом: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів», м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Червоноград, Львівська область

про стягнення 127 881,71 грн

ВСТАНОВИВ:

10.04.2024 на розгляд Господарського суду Львівської області через систему «Електронний суд» подано скаргу (сформовану у системі «Електронний суд» 08.04.2024) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича у справі № 914/2516/22 за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 127881,71 грн.

Розглянувши матеріали скарги, суд вбачає підстави для повернення її заявнику без розгляду з огляду на наступне.

Статтею 170 ГПК України закріплено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Зокрема, відповідно до положень вказаної статті, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Проте, всупереч наведених імперативно встановлених процесуальним Законом вимог, заявником у поданій скарзі не зазначено вказівку на статус фізичної особи-підприємця, номеру справи, прізвища та ініціалів судді.

За змістом ч.2 ст.170 ГПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ч.7 ст.42 ГПК України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

У відповідності до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, належним доказом надсилання документів до Електронних кабінетів інших учасників перед відправкою до суду є повідомлення (квитанція) про доставлення електронної копії документу в електронний кабінет. Всі документи, приєднані до заяви/клопотання разом з квитанцією про доставку документів, підписуються КЕП користувача та направляються до суду.

Однак, скаржником не долучено до скарги жодних належних та допустимих доказів надсилання (доставлення) копії скарги і доданих до неї документів до Електронних кабінетів інших учасників справи або опису вкладення в поштове відправлення та касового чеку (розрахункової квитанції), що є порушенням приписів ст. 170 ГПК України.

Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідною умовою забезпечення таких принципів господарського судочинства як рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, пропорційності, розумності строків є відправлення іншим учасникам справи копій відзивів, скарг, клопотань і доданих документів.

Приписами ч. 4 ст. 170 ГПК України, передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Крім того, вирішуючи питання щодо дотримання скаржником процесуального строку передбаченого законом для оскарження дій або бездіяльності приватного виконавця, суд зазначає наступне.

У поданій скарзі заявником зазначено, що 12.03.2024 приватним виконавцем Пиць А. А. відкрито виконавче провадження за наказом у справі № 914/2516/22, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74428964.

26.03.2024 боржником (скаржником) отримано у відділенні поштового зв`язку рекомендований лист (трек-номер 927) з копією постанови про відкриття виконавчого провадження із зазначеним ідентифікатором доступу до системи АСВП за виконавчим провадженням № 74428964.

Посилаючись на норми ч.5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» заявник вважає, що строк на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця до суду (10 робочих днів) ним дотримано.

Проте, вказане твердження суд вважає помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЗУ Про виконавче провадження, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами ч.1 ст.341 ГПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

ГПК України регулює порядок оскарження саме до господарського суду дій виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ГПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VI цього Кодексу «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Стаття 74 ЗУ «Про виконавче провадження» регулює оскарження дій виконавця не тільки до суду, а й до інших органів. Так, відповідно до ч.3 ст.74 зазначеного Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до ст. ст. 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; та відносин, які виникають при оскарженні дій виконавця не тільки до суду, але й до органів виконавчої служби.

Згідно з ч.1 ст. 115 ГПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Конституційний Суд України у Рішенні від 07.07.1998 № 11-рп/98 зазначив, що термін «дні», якщо він вживається у правових актах без застережень, означає лише календарні дні.

З огляду на встановлений ст.115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків, зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ГПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений п. «а» ч.1 ст.341 цього Кодексу (постанова Великої палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18).

Згідно з ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги, що скаржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 26.03.2024, а зі скаргою на дії приватного виконавця звернувся до суду 08.04.2024 строк, встановлений законом для звернення зі скаргою до суду скаржником пропущено, оскільки зазначений процесуальний строк закінчився 05.04.2024 (10 календарних днів з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження).

Враховуючи наведене, подана скарга підлягає залишенню без розгляду, як така, що подана з порушенням норм ст. 118 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 170, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича у справі № 914/2516/22 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, визначеному Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Мороз Н.В.