ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2024 р. Справа№ 910/11427/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 18.12.2023 (оприлюднено 20.12.2023)

у справі №910/11427/23 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач, Залізниця) та просило суд зобов`язати Залізницю внести зміни до особового рахунку Товариства №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 12 600,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача були відсутні підстави для нарахування позивачу плати на суму 12600,00 грн на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 за використання вагонів №№95618955, 95620647, 95794517, 95379954, 53203642 в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України, та, відповідно, для списання цих грошових коштів з особового рахунку позивача, внаслідок чого, ці кошти вважаються набутими відповідачем без достатньої правової підстави.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що нарахування плати за користування власними вагонами Залізниці ним здійснено правильно і у відповідності до умов договору, а позивач тлумачить умови договору щодо розрахунку кількості діб використання вагонів за межами України виходячи з власних інтересів; посилання позивача на роз`яснення Державної адміністрації залізничного транспорту та Залізниці є безпідставними, оскільки вони стосувались виключно нарахування збору за зберігання вантажу; фактичною метою заявленого позову є зміна в судовому порядку умов укладеного між сторонами договору в частині порядку визначення кількості діб у випадку необхідності округлення неповної доби до повної.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/11427/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач помилково вважає, що доба це 24 години, перша година якої у розрахунку останнього починається з моменту (часу) прибуття навантаженого вагону на станцію призначення, а не година відповідного дня відповідної доби, яка почалася та вже триває, як це фактично здійснено відповідачем.

Так, суд зазначив, що до правовідносин сторін слід застосовувати саме п.3.3 договору, в якому чітко вказано, що спірна плата сплачується за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати, а отже у випадку прибуття вагонів №№95618955, 95620647, 95794517, 95379954, 53203642 на прикордонну передавальну станцію України - Могилів-Подільський (експ.) (код 331800) Південно-Західної Залізниці та передання їх на станцію залізниці Республіки Молдова - Етулія (код 398302) 30.03.2022 та прийому вагонів зі станції Етулія (код 398302) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці 04.04.2022 оплаті підлягає плата за використання власного вагону перевізника за межами України за 6 діб (з 30.03.2022 по 04.04.2022).

15.04.2022 о 14:50 год відбулось направлення вищевказаних вагонів у зворотному напрямку (порожній рейс) - передача вагонів на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Окниця (код 394104), 17.04.2022 о 17:50 год - передача вагонів зі станції Окниця (код 394104) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (код 331904) Південно-Західної Залізниці, а отже оплаті підлягає плата за використання власного вагону перевізника за межами України за 3 доби (з 15.04.2022 по 17.04.2022).

За розрахунком суду, загальний розмір плати за використання вагонів №№95618955, 95620647, 95794517, 95379954, 53203642 в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України має становити: 9 діб х 2 520,00 грн/добу х 5 вагонів = 113 400,00 грн з ПДВ, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" до Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" 08.01.2024 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі №910/11427/23, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на нез`ясування обставин, що мають значення для справи, та їх недоведеність, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а також на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що судом здійснено неправильне тлумачення умов правочину, оскільки, враховуючи зміст пункту 3.3 договору, до спірних правовідносин термін доба підлягає застосуванню у значенні - проміжок часу, який становить 24 години, а не календарний день, який починається о 00:00 годині та закінчується о 24:00 годині; доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що Залізницею при нарахуванні плати за користування власними вагонами здійснювалось неправильне округлення до повної доби, внаслідок чого завищено її розмір на 12 60,000 грн; вказана плата є договірною, тому застосування приписів Правил обчислення термінів доставки вантажу та УМВС є безпідставним.

Також вказав, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 15 0000,00 грн.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

22.01.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Заліниці на апеляційну скаргу, в якому остання просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі №910/11427/23 залишити без змін.

У відзиві відповідач посилаючись на те, що кількість діб, які підлягають оплаті за час перебування вагонів за межами України, розрахована відповідачем правомірно, у відповідності до умов договору, п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу та параграфом 5 ст.24 УМВС; позивач помилково визначає добу як абстрактний проміжок часу тривалістю 24 години без обов`язкової прив`язки до сталого і незмінного моменту початку перебігу такого проміжку; збір за зберігання вантажу та плата за використання вагонів за межами України є різними видами додаткових послуг і застосовується різна методологія для визначення кількості діб, які підлягають сплаті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2023 справу № 910/11427/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г. (суддя-доповідач), судді: Сулім В.В.,Гаврилюк О.М.

18.12.2023 матеріали справи № 910/12919/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі №910/11427/23 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа №910/11427/23 розглядалась протягом розумного строку.

Так, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача в межах викладених скаржником доводів та вимог не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 (договір) шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укласти публічний договір (оферти), що підтверджується повідомленням про укладення договору від 06.03.2020.

25.02.2022 Акціонерним товариством "Українська залізниця" оприлюднено нову редакцію договору, яка введена в дію з 01.03.2022.

Згідно з п.1.1 предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами (п.1.4 договору).

Відповідно до п.1.5 договору, він є публічним, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (п.1.6 договору).

Перевізник зобов`язаний відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача. Надані коди зазначаються перевізником в інформаційному повідомленні про укладення договору в порядку, визначеному в п.1.9 договору, вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі (п.п.2.3.3, 2.3.4 договору).

Відповідно до зобов`язань, зазначених у п.2.1.13 договору, замовник зобов`язаний сплачувати за час перебування власного вагону перевізника за межами України плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України. Ставка плати за використання власного вагону перевізника за межами України встановлена в додатку 1-2 до договору. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні. Сума нарахованої плати за результатами кожного місяця відображається у зведеній відомості. Час перебування власного вагону перевізника в неробочому парку за межами України (за винятком ремонтів, вказаних у п.2.1.13.6 договору) через технічні несправності, які виникли в процесі експлуатації (з моменту оформлення повідомлення ВУ-23М до моменту оформлення повідомлення ВУ-36М за даними інформаційної бази філії "Головний інформаційний центр" АТ "Укрзалізниця") виключається із загального часу використання (п.3.3 договору).

Згідно з п.4.1 договору розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця".

Пунктом 4.2 договору визначено, що оплата послуг здійснюється в національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у розд.15 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника, а також веде облік надходження коштів і використання їх замовником для оплати перевезень та інших послуг за умовами цього договору.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати, зокрема плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях.

За змістом п.4.5 договору, щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді, які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу.

Згідно з п.7.4 договору у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати в якості попередньої оплати. Належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

Відповідно до п.8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються власні інформаційні системи перевізника.

Пунктом 8.8 договору передбачено, що у випадку судового розгляду справи чи виникненні претензійної практики використовується візуальне відображення електронних документів на папері.

Згідно з п.9.4 договору зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП. Зміни до договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення.

У силу приписів п.12.1 договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником у повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору.

Згідно з п.14 договору невід`ємною частиною договору є додатки, зокрема, додаток 1-2 "Ставки плати, коефіцієнти та умови платежів".

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.2.3.3 договору, для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" відкрито особовий рахунок з наданням коду платника №2829531.

За твердженнями позивача, протягом 2022 року відповідачем направлялися Товариству з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" переліки, як підтвердження списання з особового рахунку коштів, та інформаційні повідомлення, як підтвердження нарахування плат та зборів, з яких вбачається, що на підставі п.3.3 договору відповідачем нараховано плату за використання власного вагону залізниці в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по вагонам №№95618955, 95620647, 95794517, 95379954, 53203642 у розмірі 113400,00 грн з ПДВ, однак у ході перевірки позивачем виявлено, що відповідачем невірно визначено кількість діб, які підлягають оплаті.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що плата за використання власного вагону залізниці в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України вноситься за період з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України.

Як вважає позивач, п.3.3 договору не містить словосполучень "календарної доби" або "звітної доби", а натомість у п.3.4.2 договору наявна формула, згідно якої доба - це 24 години, а отже, для прикладу: 47 год 50 хв використання - це 2 доби, а 48 год 50 хв - це 3 доби (неповна доба округлюється до повної).

Оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" були відсутні дані про час та дату передачі вагонів на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України та їх прийому на прикордонній передавальній станції України у зворотному напрямку, 16.02.2023 за вих.№А-67/23 на адресу відповідача направлено адвокатський запит, зокрема, про надання інформації про дислокацію і стан вагонів №95618955, №95620647, № 95794517, №95379954, № 53203642 за період з моменту прийняття до перевезення у березні 2022 року на станції Жмеринка Південно-Західної залізниці до моменту фактичного прибуття на станцію наступного навантаження на території України.

03.03.2023 за вих.№А-78/23 повторно направлено адвокатський запит щодо надання інформації про дислокацію і стан вагонів (довідка 8858е), втім листом від 21.03.2023 №54/17 замість інформації про дислокацію і стан вагонів (довідка 8858е) надано відомостї про вагонні операції, що не є тотожним, у зв`язку з чим, позивачем 07.04.2023 за вих.№ А-83/23 направлено адвокатський запит щодо надання довідки з АСК ВП УЗ №8858е по вагонам.

Листом від 13.04.2023 №54/27 відповідачем надано витребувані документи, з урахуванням яких, позивач вважав, що відповідачем безпідставно завищено на 12 600,00 грн плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по вагонам №195618955, № 95620647, №95794517, № 95379954, №53203642.

Також листом від 06.04.2023 №ЦЦМ-12/127 відповідачем надано інформацію щодо розшифрування скорочень, які використовуються ним для позначення операцій з поїздами та вагонами.

Відповідно до інформації про дислокацію та стан вагонів (довідка АСК ВП УЗ №8858е) слідує, що 24.03.2022 зі станції Жмеринка (код 330009) Південно-Західної залізниці на станцію Рені-Порт-Експорт (код 404908) Одеської залізниці відвантажено вагони №95618955, №95620647, №95794517, №95379954, №53203642.

Як станція відправлення, так і станція призначення, знаходяться на території України, однак залізничний маршрут проходить територію Республіки Молдова, тому за проміжок часу поки вагони перебувають на межами України необхідно вносити плату згідно з п.3.3 договору.

30.03.2022 о 22:11 год відбулась передача вагонів на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (експ.) (код 331800) Південно-Західної Залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Етулія (код 398302).

04.04.2022 о 15:49 год - момент прийому вагонів зі станції Етулія (код 398302) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці.

Отже, на думку позивача, час перебування вагонів за межами України становить 113:38 год або 5 діб (округлюється до повної доби згідно з п.3.3 договору).

15.04.2022 о 14:50 год - направлення вищевказаних вагонів у зворотному напрямку (порожній рейс) - передача вагонів на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Окниця (код 394104).

17.04.2022 о 17:50 год- у зворотному напрямку (порожній рейс) - передача вагонів зі станції Окниця (код 394104) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (код 331904) Південно-Західної Залізниці.

За розрахунком, який наведено позивачем, час перебування вагонів за межами України у зворотному напрямку становить 51:00 год або 3 доби, а отже, загальний час перебування вагонів за межами України становить 8 діб.

Згідно з додатком 1-2 до договору "Ставки плати, коефіцієнти та умови платежів" ставка плати за використання зерновозу перевізника (Спл) за 1 вагоно-добу становить 2100,00 грн без ПДВ або 2520,00 грн з ПДВ.

Таким чином, за розрахунком позивача, загальний розмір плати за використання вагонів №95618955, №95620647, №95794517, №95379954, №53203642 в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України має становити: 8 діб х 2 520,00 грн/добу х 5 вагонів = 100 800,00 грн з ПДВ, однак відповідачем на підставі інформаційного повідомлення №100223-Є нараховано та списано з особового рахунку позивача плату за використання вагонів в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України за 9 діб у сумі 113 400,00 грн з ПДВ, що на 12 600,00 грн більше належного.

Позивач вважає, що нараховуючи плату за використання вказаних вагонів в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України, Залізницею суму до списання завищено на 12 600,00 грн, а тому вважає, що останні підлягають поверненню позивачу, у зв`язку з чим, звернулось до суду із даним позовом та просило зобов`язати Залізницю внести зміни до особового рахунку Товариства №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 12 600,00 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач невірно застосував порядок визначення кількості діб у випадку необхідності округлення неповної доби до повної при нарахуванні плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України.

Відповідач вважає, що вірне округлення неповної доби до повної доби відповідно до умов договору починається з 24-ї (00:00) години дати передачі вагону на іноземну залізницю на прикордонній передавальній станції та закінчується у момент (дату) прийому вагону на прикордонній передавальній станції України. Наприклад, вагон передано на іноземну залізницю 30.03.2022 о 22:11 год, а прийнято на прикордонній передавальній станції України 04.04.2022 о 15:49 год, кількість діб - 6. Тобто поводиться округлення неповної доби, як 30.03.2022 так і 04.04.2022, до повної доби.

Також, відповідач вказує, що позивач тлумачить умови договору щодо розрахунку кількості діб використаних вагонів за межами України виходячи з власних інтересів.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч.ч 5, 6 ст. 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі ст. 908 ЦК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Зі змісту положень ст. 909 ЦК України та ст.307 ГК України вбачається, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020, у відповідності до умов якого позивач передав відповідачу до перевезення вагони №95618955, №95620647, №95794517, №95379954, № 53203642.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини за договором перевезення.

За наслідками перевезення вказаних вагонів, як вірно встановив суд першої інстанції, відповідачем на підставі інформаційного повідомлення №100223-Є нараховано та списано з особового рахунку позивача плату за використання вагонів в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України за 9 діб у сумі 113400,00 грн з ПДВ.

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут) та іншими актами законодавства України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з п. 2 Статуту він визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у т.ч. на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п. 3 Статуту).

Пунктом 61 Статуту передбачено, що тарифи на перевезення, збори і штрафи, встановлені відповідно до чинного законодавства, публікуються у Збірниках правил перевезень і тарифів залізничного транспорту.

Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника. (ст. 2.3 цих Правил).

Платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг (ст. 2.5 цих Правил).

Відповідно до п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з §5 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (УМВС) перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 год. дня, наступного за днем укладення договору перевезення, та закінчується у момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну.

Пунктом 3.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) встановлено, що відповідно до зобов`язань, зазначених в п. 2.1.13 договору, замовник зобов`язаний сплачувати за час перебування власного вагону перевізника за межами України плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України. Ставка плати за використання власного вагону перевізника за межами України встановлена в додатку 1-2 до договору.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні. Сума нарахованої плати за результатами кожного місяця відображається у зведеній відомості.

Згідно з розділом "Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України" додатку 1-2 ставка плати за використання зерновозу перевізника (Спл) за 1 вагоно-добу становить 2100,00 грн без ПДВ або 2520,00 грн з ПДВ.

Відповідно до ч.1 ст.637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.213 ЦК України, а у частинах 3, 4 ст.213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення:

- перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів;

- другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні;

- третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: а) мети правочину; б) змісту попередніх переговорів; в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою); г) звичаїв ділового обороту; ґ) подальшої поведінки сторін; д) тексту типового договору; е) інших обставин, що мають істотне значення.

Як вірно встановив суд першої інстанції, у абзаці 2 пункту 3.3 договору сторони чітко визначили, що плата нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні.

За визначенням, наведеним у Великому тлумачному словнику сучасної української мови, Словника української мови у 20 томах (онлайн-версія), перше значення слова "доба" (яке і є застосовним у цьому спорі) - це проміжок часу, протягом якого Земля робить один оберт навколо своєї осі; день і ніч; позасистемна одиниця виміру часу, яка дорівнює 24 годинам (86400 с); тривалість дня і ночі.

Історично основною одиницею для вимірювання середніх інтервалів часу була доба (часто кажуть "день"), що вираховується з мінімальним повним циклом зміни сонячної освітленості (день і ніч).

Загальновідомо, що доба у середніх широтах ділиться на дві частини - світлу, день, і темну, ніч.

Відлік годин доби починається з півночі, з 12-ї години ночі (24-і години), що водночас дорівнює нульовій годині. Години відраховуються від 1-ї по 24-ту.

Кожна доба з таким порядком обчислення фактично відповідає календарній даті, яка являє собою порядковий номер календарного дня, порядковий номер або найменування календарного місяця та порядковий номер календарного року. Календарний день (доба) - проміжок часу, який триває двадцять чотири години, що має порядковий номер в календарному році. За початкову точку календарного дня (доби) приймається момент часу, що відповідає 00 годинам 00 хвилинам 00 секундам. Закінченням календарного дня (доби) вважається момент часу, що відповідає 24 годинам 00 хвилинам 00 секундам.

Такий порядок обчислення часу є загальноприйнятним і використовуваним в усіх сферах життя.

З позиції позивача і наданих ним розрахунків вбачається, що він у спірних правовідносинах визначає добу як абстрактний проміжок часу тривалістю 24 години без обов`язкової прив`язки до сталого і незмінного моменту початку перебігу такого проміжку. Товариство у розрахунках бере загальну кількість годин перебування вагонів за межами України, ділить її на 24 години і отримує цілу кількість таких проміжків (діб, за висновком позивача) та залишок, округлюючи цей залишковий неповний проміжок до повного.

Однак, вказані доводи позивача обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки застосований позивачем порядок визначення кількості діб перебування вагонів за кордоном не встановлений ані договором, ані відповідними нормативними актами.

У той час, як згідно з п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Згідно з §5 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (УМВС) перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 год. дня, наступного за днем укладення договору перевезення, та закінчується у момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну.

Твердження позивача про те, що застосування приписів Правил обчислення термінів доставки вантажу та УМВС до спірних правовідносин є безпідставним, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки договір містить посилання на вказані Правила та Угоду про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що у даному випадку, з урахуванням наведених положень пункту 3.3 договору, під поняттям "доба" слід використовувати саме календарну добу, що починається о 00 годин 00 хвилин 00 секунд і закінчується о 24-ій годині 00 хвилин 00 секунд, тому період перебування відповідного вагона за межами України неповну добу (менше 24 годин незалежно від їх фактичної кількості) у відповідну дату слід враховувати як повну добу (округлення).

Перевіривши наявні у матеріалах справи розрахунки плати за користування власних вагонів Залізниці, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що плату за використання вагонів за спірний період Залізницею було нараховано та списано вірно, а тому відсутні підстави для повернення коштів, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи позивача по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункуту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/11427/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/11427/23 підлягає залишенню без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/11427/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 у справі № 910/11427/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/11427/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім