ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"04" квітня 2024 р. м. Київ Справа№ 910/13145/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Агрикової О.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.04.2024:

від позивача: Руккас Д.М. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Кушнир С.В. (в залі суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Гарант Експо"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 06.02.2023 (повний текст ухвали складено 07.02.2023)

у справі № 910/13145/22 (суддя Пукас А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф."

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Гарант Експо"

про стягнення 2 140 897, 63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/13145/22 спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф." та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Гарант Експо" про затвердження мирової угоди - задоволено. Затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Гарант Експо" в редакції викладеній в резолютивній частині даної ухвали.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі № 910/13145/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Гарант Експо" залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі №910/13145/22 залишено без змін. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2024 у справі № 910/13145/22 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі № 910/13145/22 скасовано. Справу № 910/13145/22 передано на новий перегляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2024 у справі № 910/13145/22 мотивована тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України щодо її законності та обґрунтованості, оскільки апеляційний суд: (1) не з`ясував, чи був відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, відповідно, чи мав можливість реалізувати свої процесуальні права в межах цієї справи, зокрема щодо укладення мирової угоди; (2) не дослідив та не надав оцінки доказам у справі, долученим відповідачем до апеляційної скарги; (3) не розглянув клопотання відповідача про витребування доказів; (4) не навів жодних мотивів прийняття або відхилення ключових аргументів, викладених відповідачем в апеляційній скарзі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2024 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2024 призначено до розгляду справу № 910/13145/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гаранст Експо» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.02.2023. Судове засідання призначено на 04.04.2024 о 11 год. 20 хв.

26.02.2024 через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» надійшло клопотання про проведення почеркознавчої експертизи у справі № 910/13145/22, в якому відповідач просить призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи виконано підпис, що міститься на аркуші справи 37, а саме заяві про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчука Ігоря Павловича тією ж особою, що зазначено або іншою особою?

- чи виконано підпис, що міститься на аркуші справи 38, а саме мировій угоді від 06.12.2022 року від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчука Ігоря Павловича. тією ж особою, що зазначено або іншою особою?

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що відповідно до отриманої від керівника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» інформації, він не підписував мирову угоду та заяву про затвердження мирової угоди від 06.12.2022. З урахуванням того факту, що оригінали документів стосовно підписів на яких від імені директора відповідача здійснено іншою особою містяться в матеріалах господарської справи 910/13145/22, відповідач позбавлений змоги самостійно замовити проведення експертизи та надати документи необхідні для проведення експертизи експертній установі.

26.02.2024 через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» надійшло клопотання про допит свідка, в якому відповідач просить допитати в якості свідка директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчука Ігоря Павловича, з метою з`ясування обставин чи підписував керівник відповідача мирову угоду та заява про затвердження мирової угоди, що містяться в матеріфалах справи № 910/13145/22, відповідно до вимог ст. 213 Господарського процесуального кодексу України.

22.03.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» (предст. Руккас Д.М.) надійшла заява про участь в судовому засіданні призначеному на 04.04.2024 об 11 год. 20 хв. та усіх наступних судових засіданнях по справі № 910/13145/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

29.03.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» (предст. Руккас Д.М.) надійшла аналогічна заява про участь в судовому засіданні призначеному на 04.04.2024 об 11 год. 20 хв. та усіх наступних судових засіданнях по справі № 910/13145/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням з 03.04.2024 по 04.04.2024 включно у відпустці судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 03.04.2024, справу № 910/13145/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гаранст Експо» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.02.2023, передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Шаптала Є.Ю., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 прийнято справу № 910/13145/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гаранст Експо» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.02.2023, до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Шаптала Є.Ю., Агрикова О.В. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гаранст Експо» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.02.2023 у справі № 910/13145/22, вирішено здійснити в раніше призначеному в судовому засіданні 04.04.2024 об 11 год. 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» (предст. Руккас Д.М.) про участь в судовому засіданні призначеному на 04.04.2024 об 11 год. 20 хв. та всіх наступних судових засіданнях по справі № 910/13145/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

В судове засідання 04.04.2024 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо», а представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

В судовому засіданні 04.04.2024, судом апеляційної інстанції було поставлено на обговорення клопотання відповідача про призначення у справі № 910/13145/22 судової почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.04.2024 підпримав подане клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: чи виконано підпис, що міститься на аркуші справи 37, а саме заяві про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчука Ігоря Павловича тією ж особою, що зазначено або іншою особою; чи виконано підпис, що міститься на аркуші справи 38, а саме мировій угоді від 06.12.2022 року від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчука Ігоря Павловича. тією ж особою, що зазначено або іншою особою?

Проведення даної експертизи відповідач просив доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601).

Представник позивача заперечував щодо заявленого клопотання, просив відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували доводи заявленого клопотання.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши позиції учасників справи щодо клопотання відповідача про призначення у справі № 910/13145/22 судової почеркознавчої експертизи у справі № 910/13145/22, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З урахуванням обставин справи, суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р. Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 Цивільного кодексу України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, визначено способи захисту порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. (абз. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст. 16 Цивільного кодексу України, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд повинен з`ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Зокрема, як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» про стягнення 2 140 897, 63 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди опалубки № 04/10/21 від 04.10.2021 в частині повної та своєчасної сплати з орендної плати.

16.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» про затвердження мирової угоди від 06.12.2022, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф.» в особі директора Фітеля В.Б., підпис якого підтверджено печаткою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» в особі директора Калінчука І.П., підпис якого засвідчено печаткою товариства.

Крім того, до заяви про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 додано мирову угоду від 06.12.2022, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф.» в особі директора Фітеля В.Б., підпис якого підтверджено печаткою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» в особі директора Калінчука І.П., підпис якого засвідчено печаткою товариства.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.02.2023 у справі №910/13145/22 спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф." та Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Гарант Експо" про затвердження мирової угоди - задовольнив; затвердив мирову угоду, укладену між Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф." та Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Гарант Експо", зміст якої навів в резолютивній частині ухвали; закрив провадження у справі.

Затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції виходив з того, що вона підписана уповноваженими на це особами, її зміст не суперечить чинному законодавству України і не зачіпає інтересів інших осіб, сторонам відомі наслідки затвердження судом мирової угоди.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 06.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "БК Гарант Експо" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вказану ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, справу передати для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що: (1) матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем судових повісток чи позовної заяви, відповідачу було невідомо про розгляд справи в суді першої інстанції; (2) директор відповідача Калінчук В.П. проходить військову службу за мобілізацією та, відповідно, не міг підписати спірну мирову угоду, що підтверджується довідкою, виданою військовою частиною, та наказом командира цієї військової частини; (3) суд першої інстанції затвердив мирову угоду в судовому засіданні без участі представника відповідача, чим порушив норми частин третьої, п`ятої статті 192 Господарського процесуального кодексу України щодо роз`яснення учасникам справи наслідків укладення мирової угоди та з`ясування того, чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі № 910/13145/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Гарант Експо" залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі №910/13145/22 залишено без змін. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2024 у справі № 910/13145/22 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі № 910/13145/22 скасовано. Справу № 910/13145/22 передано на новий перегляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2024 у справі № 910/13145/22 мотивована тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України щодо її законності та обґрунтованості, оскільки апеляційний суд: (1) не з`ясував, чи був відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, відповідно, чи мав можливість реалізувати свої процесуальні права в межах цієї справи, зокрема щодо укладення мирової угоди; (2) не дослідив та не надав оцінки доказам у справі, долученим відповідачем до апеляційної скарги; (3) не розглянув клопотання відповідача про витребування доказів; (4) не навів жодних мотивів прийняття або відхилення ключових аргументів, викладених відповідачем в апеляційній скарзі.

Отже, стосовно оскаржуваної ухвали про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 у справі № 910/13145/22, суд апеляційної інстанції наголошує, що кожна із сторін спору обґрунтовує свою позицію певними документами, а саме:

- позивач - наявність заяви про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 та мирова угода від 06.12.2022 у справі № 910/13145/22, якою відповідач визнав заборгованість перед позивачем по сплаті орендної плати за договором №04/10/321 про оренду опалубки від 04.10.2021 та зобов`язався сплатити до 25.10.2023 всю суму заборгованості в розмірі 2 140 897 грн. 63 коп., а також підписав мирову угоду від 06.12.2022;

- а відповідач - стосовно того, що заява про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 (а.с. 37) та мирова угода від 06.12.2022 (а.с. 38), які містять підпис директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчука Ігоря Павловича, ним не підписувалась.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що в процесі перегляду ухвали Господарського суду м. Києва від 06.02.2023 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі № 910/13145/22, основним є питання щодо належності підпису відповідача на заяві про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 та на мировій угоді від 06.12.2022, оригінали яких знаходяться в матерілах справи (а.с. 37,38), і кожна з сторін обґрунтовує свою позицію щодо вказаного питання тим, що підпис на заяві про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 та на мировій угоді від 06.12.2024 (оригінали яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 37, 38) відповідача є належними (позиція позивача), а відповідач вказує на те, що підпис зі сторони відповідача на вказаних документах не вчинялись, що свідчить про неналежність такого доказу (позиція відповідача).

В свою чергу, суд позбавлений можливості здійснити перевірку вказаних доводів стосовно підпису зі сторони директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчуком Ігорем Павловичем на заяві про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 (а.с. 37) та на мировій угоді від 06.12.2022, оригінали яких долучено до матеріалів справ (а.с 38), без спеціальних знань в галузі почеркознавства.

Пунктом 1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), основними видами (підвидами) експертизи є: почеркознавча.

Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. (п.п. 1.1. п. 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5).

Пунктом 1.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5) визначено, що під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

При цьому, відповідно до пункту 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Згідно пункту 3.5 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз.

З огляду на викладене суд зазначає, що вищенаведеними приписами Інструкції та Науково-методичними рекомендаціями підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 визначено, що визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить виключно до компетенції експерта, і саме ним визначаються відповідні обсяги та можуть витребовуватись певні документи та об`єкти, які є необхідними для проведення експертизи, що і є зокрема, складовою спеціальних знань. При цьому, допускається проведення експертизи за фотокопіями, проте, все це належить виключно до обсягу повноважень експерта, який за необхідності, витребовує необхідні для проведення експертизи об`єкти дослідженні або об`єкти для співставлення.

При цьому, учасники спору не позбавлені права надати документи для проведення експертизи.

В свою чергу, ч. 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що застосування спеціальних знань у галузі почеркознавства виходить за межі компетенції господарського суду та дійсно потребує спеціальних знань у галузі почеркознавства, а тому для повного, об`єктивного розгляду всіх обставин справи, необхідним є призначення комплексної судової почеркознавчої експертизи, оскільки у даній справі необхідною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань у галузі почеркознавства.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування.

Положеннями ст. 267 Господарського процесуального кодексу України суду апеляційної інстанції надано право, за клопотанням учасників процесу, вирішувати питання про призначення експертизи.

Згідно правових позицій Верховного Суду (постанова від 01.12.2020 у справі №916/1935/19) чинним законодавством передбачено право на звернення сторони у справі із клопотанням про призначення експертизи до суду апеляційної інстанції. При цьому, право подання клопотання про призначення судової експертизи не ставиться в залежність із заявленням або навпаки такого клопотання до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обгрунтованість заявленого відповідачем клопотання про призначення судової експертизи, і з урахуванням права суду поставити відповідні питання, що обумовлені ч. 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України.

Також, учасники спору не позбавлені права надати документи для проведення експертизи у певних обсягах та формах, як це визначено Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

На виконання клопотання відповідача, проведення експертизи, суд апеляційної інстанції доручає Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601), якому необхідно передати для дослідження матеріали господарської справи № 910/13145/22.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що решта клопотань, які подані у справі № 910/1345/22, буде розглянуто після проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової почеркознавчої експертизи по справі № 910/13145/22 та повернення справи до Північного апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 229, 234, 233 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі судову почеркознавчу експертизу документів, проведення якої доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601).

2. Поставити на вирішення експертизи наступні питання:

2.1. Чи виконано підпис від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчука Ігоря Павловича на оригіналі заяви про затвердження мирової угоди від 06.12.2022 (аркуш справи № 37), підписаної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо», власноручно директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчуком Ігорем Павловичем чи іншою особою?

2.2. Чи виконано підпис від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчука Ігоря Павловича на оригіналі мирової угоди від 06.12.2022 (аркуш справи № 38), підписаної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо», власноручно директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Гарант Експо» Калінчуком Ігорем Павловичем чи іншою особою?

3. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку та за відмову від поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 384, 385 Кримільаного кодексу Україна.

4. По закінченню експертизи висновок експерта подати Північному апеляційному господарському суду разом з матеріалами справи та даними щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи .

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Гарант Експо" забезпечити оплату вартості експертизи. Копію договору та документу на сплату вартості експертизи надати суду для вирішення питання розподілу судових витрат.

6. Матеріали справи № 910/13145/22 передати Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601).

7. Провадження у справі № 910/13145/22 зупинити у зв`язку із призначенням судової експертизи на час проведення судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, в порядку, строки та випадках, встановлені ст. ст. 287-290 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 05.04.2024.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Агрикова

Є.Ю. Шаптала