РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2024Справа № 910/19895/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Біласа Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ АГРО МЕНЕДЖМЕНТ" (01024, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 19-21, приміщення 35) про стягнення 50 125,00 грн,

Представники сторін у судове засідання не прибули.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.12.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Біласа Олександра Михайловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ АГРО МЕНЕДЖМЕНТ" про стягнення 50 125,00 грн та була передана 02.01.2024 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуги з організації перевезення вантажу № 1004-2023/01 від 10.04.2023 в частині оплати за надані послуги у зв`язку з чим у відповідача обліковується заборгованість перед позивачем у розмірі 50 125,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

19.02.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано відзив на позовну заяву, а також останній містить клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Просить відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що ним не підписувалися акти наданих послуг №1/04 від 30.04.2023, №1/05 від 31.05.2023, №1/06 від 30.06.2023, №1/07 від 31.07.2023, №1/08 від 31.08.2023, копії яких надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, просив витребувати оригінали вказаних актів у позивача. Оплата відповідачем 31 000,00 грн жодним чином не підтверджує факт надання і прийняття послуг згідно з вказаними актами, оскільки в призначенні платежу вказано лише посилання на договір, тобто ці кошти були оплачені в якості авансу згідно з договором. Також зазначає, що ним не було отримано рахунок №411 від 30.05.2023, крім того в ньому міститься посилання на договір від 16.04.2023, в той час як договір був укладений 10.04.2023.

Ухвалою суду від 21.02.2024 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ АГРО МЕНЕДЖМЕНТ" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - задоволено. Ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/19895/23 у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.03.2024. Окрім того витребувано у фізичної особи-підприємця Біласа Олександра Михайловича для огляду в судовому засідання 07.03.2024 акти наданих послуг №1/04 від 30.04.2023, №1/05 від 31.05.2023, №1/06 від 30.06.2023, №1/07 від 31.07.2023, №1/08 від 31.08.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 підготовче засідання відкладено на 21.03.2024. Повторно витребувано у фізичної особи-підприємця Біласа Олександра Михайловича для огляду в судовому засідання 21.03.2024 акти наданих послуг №1/04 від 30.04.2023, №1/05 від 31.05.2023, №1/06 від 30.06.2023, №1/07 від 31.07.2023, №1/08 від 31.08.2023. Попереджено фізичну особу-підприємця Біласа Олександра Михайловича, що у разі ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, судом будуть застосовані заходи процесуального примусу, передбачені пунктом 4 частини 1 статті 132 Господарського процесуального Кодексу України, а саме штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1 ст. 135 ГПК України).

20.03.2024 через електронну пошту від позивача Біласа Олександра Михайловича , надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 заяву позивача Біласа Олександра Михайловича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) - задоволено. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

21.03.2024 позивач подав до суду письмові пояснення, в яких повідомляв суд, що станом на дату надання письмових пояснень він знаходиться закордоном у Польщі, у зв`язку зі зміною проживання та при поверненні йому оригіналів документів з України в Польщу, останні були втрачені (загублені) перевізником, який надає послуги автоперевезення, а тому він не може надати витребувані судом оригінали актів, оскільки такі були втрачені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 , яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі №910/19895/23 та призначено справу до розгляду по суті на 04.04.2024.

У судове засідання 04.04.2024 представники сторін не прибули, повідомлялись належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 04.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

10.04.2023 між Фізичною особою-підприємцем Білас Олександром Михайловичем (виконавець) та ТОВ «Смарт Агро Менеджмент» (замовник) укладено договір про надання послуги з організації перевезення вантажу № 1004-2023/01 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого даний договір регулює та визначає порядок взаємовідносин замовника та виконавця по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні, з наданням інших послуг, пов`язаних з цим.

Міжнародні та міжміські автомобільні перевезення вантажів виконуються відповідно до положень діючих Конвенцій про міжнародні перевезення, а також відповідно до діючих на території України нормативних актів, що регулюють правові відносини в галузі перевезень вантажів в межах України та в міжнародному сполученні (п. 2.1 договору).

За умовами п. 2.2 договору доповнення та замовлення є невід`ємною частиною договору, факт виконання кожного автомобільного перевезення, а також виконання розрахунків між сторонами, підтверджується відповідним актом виконаних робіт. Допускається одержання заявки по факсимільному чи електронному зв`язку.

Вартість фрахту та інших послуг підтверджується у окремих заявках замовника, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 4.3 договору оплата за виконані послуги проводиться на підставі належним чином оформлених документів: рахунку; акта виконаних робіт.

Оплата здійснюється протягом 7 календарних днів з моменту отримання від виконавця рахунку-фактури за надані послуги (п. 4.4 договору)

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і є безстроковим. Сторона має право розірвати даний договір в односторонньому порядку з обов`язковим попередженням іншої сторони за 10 днів цінним листом (п. п. 8.1, 8.2 договору).

Відповідач не заперечує укладання та підписання договору про надання послуги з організації перевезення вантажу № 1004-2023/01 від 10.02.2023 з позивачем.

На підтвердження надання послуг за вказаним договором, позивачем долучено до позовної заяви копії актів надання послуг, а саме: №1/04 від 30.04.2023 на суму 4 346,00 грн, №1/05 від 31.05.2023 на суму 31 379,00 грн, №1/06 від 30.06.2023 на суму26 500,00 грн, №1/07 від 31.07.2023 на суму 13 587,00 грн, №1/08 від 31.08.2023 на суму 5 313,00 грн.

Також матеріали справи містять копію рахунку на оплату №411 від 30.05.2023 на суму 81 125,00 грн, виставленого за договором №Т1004-2023/01 від 16.04.2023.

На підтвердження здійснення часткової оплати відповідачем за отримані послуги за договором №1004-2023/01 від 10.04.2023, позивачем надано копії платіжних інструкцій №1072 від 24.06.2023 на суму 5000,00 грн, №1072 від 09.06.2023 на суму 10000,00 грн, №1070 від 08.06.2023 на суму 10000,00 грн, №1045 від 03.06.2023 на суму 6000,00 грн.

Таким чином позивач зазначає, що ним належним чином виконано умовами договору та надано відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 81 125,00 грн, проте відповідачем здійснено часткову оплату за надані послуги у сумі 31 000,00 грн, у зв`язку із чим його заборгованість становить 50 125,00грн, яку він просить стягнути з останнього на свою користь.

Відповідач заперечує проти позовних вимог і вказує, що ним не підписувалися акти наданих послуг №1/04 від 30.04.2023, №1/05 від 31.05.2023, №1/06 від 30.06.2023, №1/07 від 31.07.2023, №1/08 від 31.08.2023, копії яких надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог. Оплата відповідачем 31 000,00 грн жодним чином не підтверджує факт надання і прийняття послуг згідно з вказаними актами, оскільки в призначенні платежу вказано лише посилання на договір, тобто ці кошти були оплачені в якості авансу згідно з договором. Також зазначає, що ним не було отримано рахунок №411 від 30.05.2023, крім того в рахунку міститься посилання на договір від 16.04.2023, в той час як договір був укладений 10.04.2023.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст.908 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 306 та ч.1, 2 ст. 307 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Аналогічні приписи містяться в нормах статей 909, 919 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України N 363 від 14.10.97, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За умовами п. 2.1 договору міжнародні та міжміські автомобільні перевезення вантажів виконуються відповідно до положень діючих Конвенцій про міжнародні перевезення, а також відповідно до діючих на території України нормативних актів, що регулюють правові відносини в галузі перевезень вантажів в межах України та в міжнародному сполученні.

За умовами п. 2.2 договору доповнення та замовлення є невід`ємною частиною договору, факт виконання кожного автомобільного перевезення, а також виконання розрахунків між сторонами, підтверджується відповідним актом виконаних робіт. Допускається одержання заявки по факсимільному чи електронному зв`язку.

Вартість фрахту та інших послуг підтверджується у окремих заявках замовника, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 4.1 договору).

Отже, зі змісту ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України та умов договору про надання послуги з організації перевезення вантажу №1004-2023/01 від 10.04.2023 слідує, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Однак, жодних транспортних накладних або ж інших перевізних документів, якими б підтверджувався факт надання позивачем відповідачу послуг за договором про надання послуги з організації перевезення вантажу №1004-2023/01 від 10.04.2023 матеріали справи не містять.

Так само у справі відсутні будь-які документи, підписані представниками відповідача, які б свідчили про звернення відповідача до позивача із заявками на перевезення вантажів, а також про погодження сторонами у спірний період найменування та кількості вантажу, який позивач прийняв до перевезення, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобілі (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора (як того вимагають положення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні).

Наданий позивачем рахунок на оплату №411 від 30.05.2023 на суму 81 125,00 грн містить посилання на договір №Т1004-2023/01 від 16.04.2023, в той час як в матеріалах справи наявний договір про надання послуги з організації перевезення вантажу №1004-2023/01 від 10.04.2023.

Оскільки відповідач заперечував підписання актів надання послуг за вказаним договором, судом неодноразово витребовувалися у фізичної особи-підприємця Біласа Олександра Михайловича для огляду в судовому засідання 21.03.2024 акти наданих послуг №1/04 від 30.04.2023, №1/05 від 31.05.2023, №1/06 від 30.06.2023, №1/07 від 31.07.2023, №1/08 від 31.08.2023.

21.03.2024 позивач подав до суду письмові пояснення, в яких повідомляв суд, що станом на дату надання письмових пояснень він знаходиться закордоном у Польщі, у зв`язку зі зміною проживання та при поверненні йому оригіналів документів з України в Польщу, останні були втрачені (загублені) перевізником, який надає послуги автоперевезення, а тому він не може надати витребувані судом оригінали актів, оскільки такі були втрачені.

При цьому посиланням позивача на часткову оплату відповідачем отриманих послуг не підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуг перевезення вантажів у заявленому позивачем обсязі, а також не підтверджується визнання уповноваженими представниками відповідача заявленої до стягнення заборгованості.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.73 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.6 ст.91 ГПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, позивач не довів належними доказами та матеріалами справи не підтверджується факт здійснення чи організації перевезення позивачем (надання послуг) за договором про надання послуги з організації перевезення вантажу №1004-2023/01 від 10.04.2023.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129,233,236,237,240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2024

Суддя Владислав ДЕМИДОВ