ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2024 р. Справа№ 910/7320/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши без виклику учасників справи заяву Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат

у справі №910/7320/21 (суддя Бойко Р.В.)

за апеляційною скаргою Адвокатського об?єднання «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2023

за позовом Адвокатського об?єднання «Гапоненко Роман і партнери»

до Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

про стягнення 121 500,00 грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 у справі №910/7320/21 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» 24.03.2023 (згідно поштового трекера на конверті) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 у справі № 910/7320/21 частково та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 апеляційну скаргу Адвокатського об?єднання «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 у справі №910/7320/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 у справі №910/7320/21 залишено без змін. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

21.12.2023 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу документів (канцелярія) від Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни до суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) справу №910/7320/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Мальченко А.О.

Листом від 26.12.2023 Північний апеляційний господарський суд витребував справу у Господарського суду міста Києва.

04.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7320/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 поновлено Фізичній особі-підприємцю Міщанин Анастасії Едуардівни пропущений строк на подання заяви про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у справі №910/7320/21. Призначено до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у справі №910/7320/21 без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Виходячи із зазначених правових норм, розгляд заяви про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позивач не скористався своїм правом та не подав заперечень на заяву Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд заяви відповідача.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) при розгляді справи №910/7320/21 за апеляційною скаргою Адвокатського об?єднання «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 у суді апеляційної інстанції з доданими документами на підтвердження розміру вказаних витрат, матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази, як встановлено відповідною нормою, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п.1 ч.ч. 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у справі від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, у додатковій постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 9901/350/18 від 12.09.2019 року.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши заяву Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат та докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про її задоволення, зважаючи на наступне.

Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду, відповідач зробила заяву про те, що вона очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2021 між Адвокатським бюро «Марини Богуш «Алтана» (далі за текстом - Бюро) та Міщанин Анастасією Едуардівною (далі за текстом - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір), відповідно до умов якого Бюро зобов`язується надати правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів Клієнта у господарській справі за позовом до Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» про визнання договору суборенди недійсним (розірваним) та стягнення безпідставно набутих грошових коштів під час здійснення провадження по даній справі у суді першої, апеляційної та касаційної інстанціях (п. 1.1.).

Відповідно до п. 3.3.1. договору розмір основного гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню за надану в межах цього Договору правову допомогу, встановлюється в сумі 2500,00 грн за одну годину роботи адвоката, що сплачується Клієнтом протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання Акту наданих послуг (правової допомоги).

На підтвердження понесених позивачем судових витрат до заяви додано копію Акту №7 наданих послуг (правової/правничої допомоги) від 25.09.2023, відповідно до п. 1 якого Бюро з 15.02.2023 по 25.09.2023 надало, а Клієнт прийняла нижчезазначені види правової допомоги (послуги) в рамках судової справи №910/7320/21, а саме - аналіз матеріалів апеляційної скарги Адвокатського об?єднання «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 у справі №910/7320/21, судової практики, формування позиції, узгодження її з Клієнтом, підготовка відзиву на апеляційну скаргу Адвокатського об?єднання «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 у справі №910/7320/21, кількість витраченого часу - 6 год, вартість наданих послуг (із розрахунку 2500,00 грн за 1 год) - 15 000,00 грн.

Згідно з п. 2 Акту №7 наданих послуг (правової/правничої допомоги) від 25.09.2023 загальна вартість правової допомоги за цим Актом складає 15 000,00 грн.

Повноваження адвоката підтверджуються доданими до заяви копіями ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1118723 від 06.07.2021 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Почерняк Ірини Сергіївни.

Колегія суддів звертає увагу, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Разом з тим, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Таких доказів або обґрунтувань, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, позивач не надав, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про те, що ним у відповідності до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

Також, апеляційним судом враховуються положення п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19), відповідно до якої судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про відповідність заявленого відповідачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не вбачає підстав для його зменшення, а тому у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на позивача в сумі 15 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат.

2. Стягнути з Адвокатського об?єднання «Гапоненко Роман і партнери» (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 30, офіс 15,16, ) на користь Фізичної особи-підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи №910/7320/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді А.О. Мальченко

Є.Ю. Шаптала