ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. Справа№ 910/12897/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 09.02.2023

у справі № 910/12897/22 ( суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан"

про стягнення 13 910, 97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" 13910,97 грн. з яких: 8 899, 51 грн. страхового відшкодування, 672, 08 грн. пені, 705, 28 грн. 3% річних та 3 643, 10 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" на підставі договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-00396355 від 18.05.2019, внаслідок настання страхового випадку виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу "Renault Lodgy" д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 10 899, 51 грн., а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Honda Civic" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , яка скоїла ДТП, застрахована у відповідача, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АО/0271321, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача. Крім того, позивачем заявлено до стягнення 672, 08 грн. пені, 705, 28 грн. 3% річних та 3 643, 10 грн. інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/12897/22 позов задоволено частково. На підставі рішення суду з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" підлягає стягненню на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" 8 899 грн. 51 коп. страхового відшкодування, 3 634 грн. 10 коп. інфляційних втрат, 705 грн. 28 коп. 3% річних, 666 грн. 25 коп. пені та 2 479 грн. 96 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування позивачем підтверджена належними та допустимими доказами, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 8 899, 51 грн. підлягають задоволенню, а також підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 3 634, 10 та 3% річних у розмірі 705, 28 грн. Щодо стягнення пені, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 666, 25 грн. за розрахунком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржуване рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на те, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність правових підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки умовами договору № FO-396355 передбачено, що до страхових випадків не відносяться використання ТЗ в якості таксі. На переконання апелянта, позивач здійснив виплату на власний розсуд та не набув права вимоги до відповідача, оскільки на ТЗ "Renault Lodgy" д.н.з. НОМЕР_1 розміщено логотип служби таксі «Сакура» на автомобілі та номерному знаку, що підтверджується фото з місця ДТП, фото з огляду ТЗ, витягами з оголошення служби таксі «Сакура».

Крім того, суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, які підтверджують розмір збитку, оскільки ремонтна калькуляція № 22852_34 від 22.11.2019 не містить підпису особи та її посади, що унеможливлює можливість перевірити кваліфікацію особи та її повноваження на складання такої документації. Крім того, позивач здійснив виплату відшкодування за договором добровільного страхування на рахунок страхувальника за договором FO-396355 ОСОБА_2 , а не на станцію технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

18.05.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (страховик, позивач) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-0039635, відповідно до п. 8.3. якого предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, та пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням ТЗ, який зазначено як «забезпечений» в полісі ОСЦПВ, який вказано в Частині 1 договору та відшкодуванням особою, відповідальність якої застрахована за цим договором, заподіяної нею шкоди майну фізичної чи юридичної особи під час експлуатації ТЗ, вказаного в полісі ОСЦПВ як «забезпечений», якщо є причинно-наслідковий зв`язок між експлуатацією такого ТЗ і заподіяною шкодою третій особі - автомобілем «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_3 .

21.11.2019 у м. Умань на вул. В. Фонтанна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 .

Вищезазначена дорожньо-транспортна пригода за взаємним погодженням водіїв була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом).

Згідно абзацу 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Відповідно до пункту 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Судом першої інстанції встановлено, що наявне в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми, а також відсутні зауваження водіїв стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також зазначено про відсутність постраждалих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, з огляду на приписи чинного законодавства, суд приймає повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду б/н від 21.11.2019 як належний доказ вчинення 21.11.2019 дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів «Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_3 та «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_4 .

Дослідивши схему та обставини дорожньо-транспортної пригоди, які вказані водіями у повідомленні, місцевий господарський суд дійшов до висновку про порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_4 та наявності вини водія автомобіля «Honda Civic» ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі страхового акта № 06284/34/919 від 25.11.2019, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП шляхом виплати страхувальнику коштів у сумі 10899,51 грн. без ПДВ., що підтверджується платіжним дорученням № 63427 від 27.11.2019.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 14200,00 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України, станом на момент ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Honda Civic», державний номер НОМЕР_4 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО000271321 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100000,00 грн., франшизи - 2000,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.12.2019 (лист № Г0401/8505 від 10.12.2019) позивач направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, завданої ДТП, у розмірі 10899,51 грн. В якості додатків до заяви зазначено такі документи: копія договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків; копія заяви про страхову подію; копія посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; копія Європротоколу; копія ремонтної калькуляції № 22852_34 від 22.11.2019; копія акту огляду пошкодженого ТЗ; копія заяви на виплату страхового відшкодування; копія страхового акту та розрахунку страхового відшкодування; копія страхового акту та розрахунку страхового відшкодування; копія платіжного доручення; копія довіреності.

Як на доказ вручення відповідачу 12.12.2019 вказаної заяви та доданих до неї документів позивач посилається на рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення № 770 (копія наявна у справі).

Однак відповідач претензію не задовольнив, відповідь на лист про відмову у виплаті страхового відшкодування не надіслав, що змусило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування з відповідача.

За результатами досліджених в порядку передбаченому ст.86 ГПК України матеріалів справи в сукупності суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 8 899, 51 грн. страхового відшкодування, 3 634, 10 інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 705, 28 грн. Щодо стягнення пені, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 666, 25 грн. за розрахунком суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із цим висновком місцевого господарського суду, зважаючи на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Порядок здійснення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України встановлено розділом ІІІ Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Отже, правовідносини, які складись між сторонами підпадають під правове регулювання Закону Україну "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

При цьому, п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування).

Як зазначено вище, що 11.12.2019 (лист № Г0401/8505 від 10.12.2019) позивач направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, завданої ДТП, у розмірі 10899,51 грн., факт отримання якої відповідачем не заперечується.

Однак, заперечуючи проти позову у письмову відзиві відповідач вказує на те, що відповідно до п. 13.2 договору № FO-00396355 до страхових випадків не відноситься і виплати страхового відшкодування (страхові виплати) не проводяться ( по всіх видах страхування), якщо збиток настав опосередковано або внаслідок (загальні виключення): п.13.2.3. використання ТЗ в якості таксі, в цілях прокату, тест - драйву.

Як вбачається із умов договору № FO-00396355, а саме пункту 9.17 використання ТЗ у якості таксі за цим договором кваліфікується, якщо ТЗ відповідає хоча б одній із таких ознак ( відповідно до фото - або відео - матеріалів, свідчень свідків, результатів огляду представником страховика): п.9.17.4 ТЗ знаходиться на дату події на інформаційному забезпеченні в службі таксі; 9.17.6 ТЗ містить нанесені зображення телефонних номерів, назв чи логотипів диспетчерських служб таксі.

На момент ДТП автомобіль Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_3 на даному автомобілі розміщено логотип компанії «Сакура» у тому числі і на місці номерного знака «Сакура7», що підтверджується фото з місця ДТП, фото з огляду ДТП, витягами з оголошеннями служби таксі «Сакура».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що автомобіль Renault Lodgy» д.н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП використовувався у службі таксі, що не є страховим випадком за договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FO-00396355.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Враховуючи, що позивач на власний розсуд здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 8899,51 грн., посилаючись на ремонтну калькуляцію № 22852_34 від 22.11.2019, складену за допомогою системи AUDATEX, позивач не набув права вимоги до відповідача, як до страховика цивільно - правової відповідальності, оскільки дана ДТП не відноситься до страхових випадків, встановлених умовами договору № FO-00396355 і виплати страхового відшкодування не проводяться, що встановлено п.13.2 договору.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування позивачем належними та допустимими доказами не підтверджена, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового у розмірі 8 899,51 грн. задоволенню не підлягають.

Як наслідок, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих на заявлену до стягнення суму відшкодування.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі постановлено з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи та підставі п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270 пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" на рішення Господарського суду м. Києва від 09.02.2023 у справі № 910/12897/22 задовольнити.

Рішення Господарського міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/12897/22 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити повністю.

Матеріали справи № 910/12897/22 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка