РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2024Справа № 910/19997/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 50-Г) до Середнього закладу освіти школа-дитячий садок "СХІД" (03179, місто Київ, вул. Верховинна, будинок 91/93) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство «Управління справами Фонду державного майна України» (01601, місто Київ, вулиця Алмазова, будинок 18/9) про виселення та стягнення 308 533,62 грн,

Представники учасників справи:

від позивача - Максюта Е.А.;

від третьої особи - Біла К.П.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.12.2023 до Господарського суду міста Києва від Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву надійшла позовна заява до Середнього закладу освіти школа-дитячий садок "СХІД" про виселення та стягнення 308 533,62 грн, та 02.01.2024 була передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що всупереч вимогам чинного законодавства та умов п. 3.6., 5.2. Договору №3946 від 04.12.2007 з урахуванням додаткових угод, Відповідач свій обов`язок щодо своєчасного і повного внесення орендної плати до Державного бюджету України за користування державним майном не виконав, у зв`язку з чим станом на 27.10.2023 у нього виникла заборгованість з орендної плати за період з жовтня 2022 по березень 2023 (до моменту закінчення терміну дії Договору 11.03.2023) у розмірі 74 674,98 грн. (сімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 98 копійок) та інфляційних збитків в розмірі 3 620,89 грн. (три тисячі шістсот двадцять гривень 89 копійок), що підтверджується розрахунком заборгованості з орендної плати до державного бюджету по Договору оренди №3946 від 04.12.2007 станом на 27.10.2023.

З огляду на що позивач просить стягнути з Середнього закладу освіти Школа-дитячий садок «Схід» за договором оренди № 3946 від 04.12.2007 заборгованість з орендної плати у розмірі 74 674,98 грн., пеню у розмірі 17 586,47 грн., інфляційні збитки у розмірі 3 620,98 грн., штраф у розмірі 2 240,25 грн., неустойку у розмірі 210 411,03 грн, а також виселити Середній заклад освіти Школа-дитячий садок «Схід» з державного нерухомого майна, площею 2187,30 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 91/93, що перебуває на балансі Державного підприємства «Управління справами Фонду державного майна України» ().

Ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 05.02.2024, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 19.03.2024 о 10:00 год.

Окрім того вказаною ухвалою залучено до участі у справі Державне підприємство «Управління справами Фонду державного майна України» (01601, місто Київ, вулиця Алмазова, будинок 18/9) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

До початку судового засідання від гр. ОСОБА_1 надійшла заява наступного змісту: «Я, є учасником засновника Відповідача, який володіє 45% частки в статутному капіталі ТОВ «Альфа-1» (Код за ), яке є засновником Середнього закладу освіти школа-дитячий садок "СХІД", який володіє 100% частки статного капіталу Відповідача.

Випадково я дізнався про розгляд зазначеної справи, яка напряму торкається моїх інтересів як учасника Засновника.

В зв`язку із тим, що учасники Засновника Відповідача теж знаходяться за межами країни та недоступні, мною 18.03.2024 року було укладено договір правничої допомоги в інтересах Відповідача Середнього закладу освіти школа-дитячий садок "СХІД"».

19.03.2024 через електронну пошту суду надійшла заява від адвоката Якушової Н.Е. про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 19.03.2024 прибули представники позивача, представники відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 витребувано у Середнього закладу освіти школа-дитячий садок "СХІД" копію договору про надання правової допомоги №10-03/2024 від 18.03.2024 на представництво інтересів Середнього закладу освіти школа-дитячий садок "СХІД" у суді. Витребувані документи надати до суду у строк до 01.04.2024. Закрито підготовче провадження у справі № 910/19997/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.04.24 о 10:00 год.

25.03.2024 адвокатом Якушовою Н.Е. через канцелярію суду надано копію договору про надання правової допомоги №10-03/2024 від 18.03.2024 на представництво інтересів Середнього закладу освіти школа-дитячий садок "СХІД" у суді.

У судове засідання 04.04.2024 з`явився представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали.

Представники відповідача у судове засідання 04.04.2024 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 04.04.2024, суд розглянувши матеріали справи, а також перевіривши повноваження адвоката Якушової Н.Е. на представництво інтересів Середнього закладу освіти школа-дитячий садок "СХІД" у суді, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 96 ЦК України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Так, предметом розгляду даної справи є стягнення з Середнього закладу освіти Школа-дитячий садок «Схід» за договором оренди № 3946 від 04.12.2007 заборгованість з орендної плати у розмірі 74 674,98 грн., пеню у розмірі 17 586,47 грн., інфляційні збитки у розмірі 3 620,98 грн., штраф у розмірі 2 240,25 грн., неустойку у розмірі 210 411,03 грн, а також виселення Середнього закладу освіти Школа-дитячий садок «Схід» з державного нерухомого майна, площею 2187,30 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 91/93, що перебуває на балансі Державного підприємства «Управління справами Фонду державного майна України» ().

Тобто, спір у вказаній справі виник із приводу здійснення Середнім закладом освіти Школа-дитячий садок «Схід» своєї господарської діяльності та не носить корпоративного характеру.

Керівником та представником Середнього закладу освіти Школа-дитячий садок «Схід» відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є - Нечаєва Олена Сергіївна.

Частинами першою, третьою статті 56 ГПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника; юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною четвертою статті 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Частинами першою, третьою статті 56 ГПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника; юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не має повноважень діяти в інтересах Середнього закладу освіти Школа-дитячий садок «Схід» (матеріалами справи не підтверджено) та тим більше укладати договір про надання правової допомоги №10-03/2024 від 18.03.2024 на представництво інтересів відповідача без погодження самого відповідача.

В судовому засіданні 04.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

12.11.1997 між Київським науково-виробничим обєднанням «Електронмаш» (орендодавець) та Школою-дитячим садком «Схід» (орендар) укладено договір оренди № 723, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) приміщення дитячої установи 553 в м. Києві по вул. Верховинна, 91/93, загальною площею 2197,7 кв.м., яке знаходиться на балансі орендодавця. Вартість вказаного нерухомого майна становить 554 141,5 грн.

04.12.2007 між Державним науково-виробничим підприємством «Електронмаш» (балансоутримувач), Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Середнім закладом освіти «Школа - дитячий садок «Схід» (орендар) укладено договір №3946 про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №723 від 12.11.1997, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 2187,30 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 91/93, що перебуває на балансі Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш», вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30.06.2007 і становить 6135470,00 грн.

Згідно з п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення: приватного навчального закладу - 269,63 кв.м.; дошкільного навчального закладу - 1917,67 кв.м.

Цей договір укладено строком на 10 років, що вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 04.12.2007 по 04.12.2017 включно (п. 10.1 договору).

Згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 01.03.2018 №288 строк дії договору оренди №3946 від 04.12.2007 було продовжено на 10 років, а саме з 04.12.2007 по 04.12.2027.

В подальшому сторонами укладались додаткові угоди до договору, якими змінювалися та викладалися в новій редакції окремі пункти договору, зокрема про вартість об`єкта оренди, про розмір орендної плати, про зміну мети передачі в оренду нерухоме майно та про зміну балансоутримувача.

Так, відповідно до п. 1.2 договору в редакції договору №3946/02 від 10.04.2019 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №3946 від 04.12.2007, майно передається в оренду з метою розміщення дошкільного навчального закладу.

Відповідно до Акту приймання-передачі №4 від 27.05.2021 будівлю дитячого садочка №553, яка входить до складу єдиного майнового комплексу державного підприємства «Електронмаш», що розташована за адресою: вул. Верховинна, 91/93 у м. Києві, передано на баланс Державного підприємства «Управління справами Фонду державного майна України», що належить до сфери управління Фонду державного майна України.

В подальшому договором №3946/03 від 29.12.2021 про внесення змін до договору №3946 від 04.12.2007 було змінено балансоутримувача з Державного підприємства «Електронмаш» на Державне підприємство «Управління справами Фонду державного майна України».

Відповідно до п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 від № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - жовтень 2007: 11 570,04 грн.

Згідно з п. 1 договору № 3946/01 від 01.03.2018 про внесення змін до договору №3946 від 04.12.2007 вартість майна згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2017 становить 28 271 100,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 2 договору № 3946/01 від 01.03.2018 про внесення змін до Договору №3946 від 04.12.2007 орендна плата за базовий місяць оренди листопад 2017 становить 49 696,74 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 2 договору № 3946/02 від 10.04.2019 про внесення змін до договору. №3946 від 04.12.2007 орендна плата за базовий місяць оренди листопад 2018 становить 25 913,98 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 3.6. договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 10 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

В подальшому, пункт 3.6 розділу договору оренди було викладено в наступній редакції: «Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.» (п.3 Договору №3946/02 від 10.04.2019 про внесення змін до Договору №3946 від 04.12.2007).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2020 № 611 «Про деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» з 12.03.2020 орендаря було звільнено від орендної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24.02.2022, передбачено, що на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30.09.2022 звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене на територіях, зокрема м. Києва.

Отже, за період з 12.03.2020 по вересень 2022 орендар був звільнений від орендної плати.

З жовтня 2022 нарахування орендної плати було поновлено, відповідно було поновлено обов`язок сплати орендних платежів, передбачений Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ.

Відповідно до п. 5.2. договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Позивач зазначав, що всупереч вимогам чинного законодавства та умов п. 3.6., 5.2. договору, відповідач свій обов`язок щодо своєчасного і повного внесення орендної плати до державного бюджету України за користування державним майном не виконав, у зв`язку з чим станом на 27.10.2023 у нього виникла заборгованість з орендної плати за період з жовтня 2022 по березень 2023 (до моменту закінчення терміну дії Договору 11.03.2023) у розмірі 74 674,98 грн. та інфляційних збитків в розмірі 3 620,89 грн.

Крім того, п. 3.7. договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

У зв`язку з фактичною наявністю у відповідача заборгованості з орендної плати Регіональним відділенням станом на 27.10.2023 в порядку п. 3.7 Договору було нараховано Орендарю пеню в розмірі 17 586,47 грн.

Також, за змістом п. 3.8 договору оренди, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

З огляду на вказане станом на 27.10.2023 Регіональним відділенням було нараховано Орендарю штраф за несплату орендної плати за більше ніж три місяці у розмірі 2 240,25 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Регіональне відділення листом від 30.01.2023 № 30-06/680, повідомляло орендаря про те, що відділом контролю за договорами оренди та умов використання державного майна Регіонального відділення 23.01.2023 було проведено періодичний комплексний огляд об`єкта оренди, розміщеного за адресою; м. Київ, вул. Верховинна, 91/93 щодо виконання умов договору, за результатами якого було встановлено, що орендар порушує наступні умови договору: п. 5.2. Своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату; п. 5.13. Не надавати третім особам право користування об`єктом оренди та інші права (повністю чи в певній частині), що впливають з цього договору; п. 10.6. Чинність цього договору припиняється внаслідок систематичного (більше трьох разів) порушення термінів здійснення будь-яких платежів за цим договором та не наданням платіжних доручень до Регіонального відділення.

Вказаний лист отримано орендарем 04.02.2023.

31.07.2023 фахівцями Регіонального відділення було повторно проведено періодичний комплексний огляд зазначеного об`єкта (звіт про періодичний комплексний огляд об`єкта від 31.07.2023), за результатами якого повторно встановлено, що орендарем порушуються умови договору, зокрема: п.п.5.2, 5.13, 10.6 договору.

Пунктом 10.6.4. договору оренди встановлено, що чинність нього договору може бути припинена достроково за взаємною згодою Сторін або за рішенням суду.

Відповідно до п.10.7.3. договору сторони погоджуються, що цей договір буде достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар систематично (більше трьох раз) порушує терміни здійснення будь-яких платежів за цим договором та не надав платіжні доручення до регіонального відділення.

09.03.2023 Регіональним відділенням на адресу відповідача було направлено повідомлення №30-06/1659 від 06.03.2023 про відмову від договору оренди №3946 від 04.12.2007 на підставі ст.782 Цивільного кодексу України, у зв`язку із невнесенням відповідачем орендної плати більш як за три місяця. Вказаний лист отримано відповідачем особисто 11.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Згідно з п. 5.9. договору орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцю/балансоутримувачу орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу, та відшкодувати орендодавцеві/балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повністю або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно приписів п. 10.9., 10.10. договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу. Майно вважається поверненим орендодавцю/ балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Доказів повернення вказаного майна від відповідача до позивача, зокрема акта приймання-передавання, матеріали справи не містять.

З огляду на вказане, враховуючи вимоги п. 10.11 договору, яким встановлено, що у разі якщо орендар не виконує обов`язкущодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі 10% за користування майном за час прострочення, позивачем також нараховано відповідачу неустойку за період з12.03.2023 по 31.08.2023 у розмірі 210 411, 03 грн.

Регіональним відділенням 08.11.2023 на адресу Відповідача та Балансоутримувача було направлено лист № 30-05/7319 від 07.11.2023 з вимогою про сплату заборгованості за договором оренди № 3946 від 04.12.2007, що виникла внаслідок неналежного виконання умов договору оренди в частині несвоєчасного внесення орендної плати до державного бюджету України, що підтверджується рекомендованим повідомленням (№ відправлення 159) разом із списком згрупованих відправлень від 08.11.2023, згідно якого лист Регіонального відділення № 30-05/7319 від 07.112023 вручено відповідачу 13.112023.

Відповіді відповідача на вказаний лист матеріали справи не містять, як і доказів сплати відповідачем заборгованості або повернення майна з оренди.

З огляду на вказане позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з Середнього закладу освіти Школа-дитячий садок «Схід» за договором оренди № 3946 від 04.12.2007 заборгованість з орендної плати у розмірі 74 674,98 грн., пеню у розмірі 17 586,47 грн., інфляційні збитки у розмірі 3 620,98 грн., штраф у розмірі 2 240,25 грн., неустойку у розмірі 210 411,03 грн, а також виселити відповідача з державного нерухомого майна, площею 2187,30 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 91/93.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди нерухомого майна №3946 від 04.12.2007. Вказані правовідносини врегульовано відповідним договором між сторонами, нормами Глави 58 ЦК України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Стаття 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначає орендну плату та її індексацію істотною умовою договору оренди.

Згідно ч.1 та ч.5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст. 286 ГК України). В матеріалах справи відсутні докази внесення змін у договір оренди.

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 від № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - жовтень 2007: 11 570,04 грн.

Згідно з п. 1 договору № 3946/01 від 01.03.2018 про внесення змін до договору №3946 від 04.12.2007 вартість майна згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2017 становить 28 271 100,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 2 договору № 3946/01 від 01.03.2018 про внесення змін до Договору №3946 від 04.12.2007 орендна плата за базовий місяць оренди листопад 2017 становить 49 696,74 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 2 договору № 3946/02 від 10.04.2019 про внесення змін до договору. №3946 від 04.12.2007 орендна плата за базовий місяць оренди листопад 2018 становить 25 913,98 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 3.6. договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 10 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

В подальшому, пункт 3.6 розділу договору оренди було викладено в наступній редакції: «Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.» (п.3 Договору №3946/02 від 10.04.2019 про внесення змін до Договору №3946 від 04.12.2007).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2020 № 611 «Про деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» з 12.03.2020 орендаря було звільнено від орендної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24.02.2022, передбачено, що на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30.09.2022 звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене на територіях, зокрема м. Києва.

Таким чином за період з 12.03.2020 по вересень 2022 орендар був звільнений від орендної плати, проте з жовтня 2022 нарахування орендної плати було поновлено, відповідно було поновлено й обов`язок сплати орендних платежів, передбачений Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ.

Відповідно до п. 5.2. договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

За статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Як вбачається з розрахунку заборгованості з орендної плати до державного бюджету по договору оренди №3946 від 04.12.2007 станом на 27.10.2023, за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати в розмірі 74 674,98 грн, яка виникла за період з жовтня 2022 по березень 2023 року.

Вказана заборгованість відповідачем не спростована.

Отже, судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо сплати орендної плати, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 74 674,98 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, п. 3.7. договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Також, за змістом п. 3.8 договору оренди, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови ВП ВС від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).

У зв`язку з фактичною наявністю у відповідача заборгованості з орендної плати Регіональним відділенням було нараховано орендарю пеню в розмірі 17 586,47 грн за період з 21.04.2023 по 27.10.2023, штраф за несплату орендної плати за більше ніж три місяці у розмірі 2 240,25 грн (3% від суми заборгованості) та інфляційні збитки у розмірі 3 620,98 грн за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року.

Здійснивши перерахунок пені, штрафу та інфляційних збитків, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, оскільки розрахунок здійснено арифметично вірно та з урахуванням умов договору оренди.

Також суд зазначає, що загальний порядок зміни та розірвання господарських договорів встановлено статтею 188 ГК України, згідно з якою зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Частинами 1-3 ст. 291 ГК України передбачено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 782 передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін при суттєвому порушенні договору іншою стороною. Суттєвим є таке порушення договору стороною, коли внаслідок заданої таким порушенням шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Пунктом 10.6.4. договору оренди встановлено, що чинність нього договору може бути припинена достроково за взаємною згодою Сторін або за рішенням суду.

Відповідно до п.10.7.3. договору сторони погоджуються, що цей договір буде достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар систематично (більше трьох раз) порушує терміни здійснення будь-яких платежів за цим договором та не надав платіжні доручення до регіонального відділення.

09.03.2023 Регіональним відділенням на адресу відповідача було направлено повідомлення №30-06/1659 від 06.03.2023 про відмову від договору оренди №3946 від 04.12.2007 на підставі ст.782 Цивільного кодексу України, у зв`язку із невнесенням відповідачем орендної плати більш як за три місяця. Вказаний лист отримано відповідачем особисто 11.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Будь-яких заперечень з боку відповідача щодо розірвання договору оренди, доказів сплати заборгованості матеріали справи не містять.

У відповідності до ст.ст. 549, 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, настають наслідки встановлені договором або законом. Так, відповідно до ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути достроково розірваний па вимогу однієї із сторін з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна«», при вирішенні спорів щодо розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем платежів, господарським судам слід встановити, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов`язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди, а саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.12.2019 р. по справі № 917/28/19 зроблено наступні висновки: «Сферу орендних відносин, предметом яких є комунальне майно, врегульовує Закон України "Про оренду державного та комунального майна від 10 квітня 1992 року N 2269- XII, згідно з ч. З ст. 26 якого на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Конституційний Суд України виходить з того, що співвідношення між нормами Кодексу і законів, які регулюють особливості найму (оренди) окремих видів майна, полягає в тому, що норми цих законів тією чи іншою мірою встановлюють правовий механізм реалізації відповідної норми Кодексу або передбачають додаткові умови її реалізації, або виключають застосування норм Кодексу, якщо це прямо передбачено ними чи випливає з їхнього змісту (абзац четвертий мотивувальної частини рішення від 10 грудня 2009 року у справі № 1-46/2009).

Отже, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди комунального майна, як систематичне (два і більше разів) своєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або сплата не в повному обсязі, а також невиконання сторонами інших своїх зобов`язань, в тому числі несплата інших обов`язкових платежів, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у зв`язку із істотним порушення відповідачем такої умови договору оренди №3946 від 04.12.2007, як систематичне (два і більше разів) своєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або сплата не в повному обсязі, у позивача була достатня правова підстава для дострокового розірвання вказаного договору оренди, що відповідає умов укладеного між сторонами договору.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. (частина 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно з п. 5.9. договору орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцю/балансоутримувачу орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу, та відшкодувати орендодавцеві/балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повністю або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно приписів п. 10.9., 10.10. договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу. Майно вважається поверненим орендодавцю/ балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Доказів повернення вказаного майна від відповідача до позивача, зокрема акта приймання-передавання, матеріали справи не містять.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

При цьому суд враховує, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, а тому застосування до неї спеціальної позовної давності є неправильним.

Також ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України.

З огляду на вказане, враховуючи вимоги п. 10.11 договору, яким встановлено, що у разі якщо орендар не виконує обов`язкущодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі 10% за користування майном за час прострочення, позивачем також нараховано відповідачу неустойку за період з12.03.2023 по 31.08.2023 у розмірі 210 411,03 грн, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про виселення з нежитлового приміщення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до приписів ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Враховуючи, що договір розірвано, проте відповідачем орендоване майно не повернуто позивачеві, суд задовольняє повністю вимоги позивача про виселення з нежитлового приміщення.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 ст. 129 ГПК, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь прокуратури.

Керуючись статтями 226, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Середнього закладу освіти школа-дитячий садок «СХІД» (03179, місто Київ, вул. Верховинна, будинок 91/93, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 50-Г, ) за договором оренди №3946 від 04.12.2007 заборгованість з орендної плати у розмірі 74 674 (сімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 98 коп., пеню у розмірі 17 586 (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн 47 коп., інфляційні збитки у розмірі 3 620 (три тисячі шістсот двадцять) грн 98 коп., штраф у розмірі 2 240 (дві тисячі двісті сорок) грн 25 коп., неустойку у розмірі 210 411 (двісті десять тисяч чотириста одинадцять) грн 03 коп. та судовий збір у розмірі 7 312 (сім тисяч триста дванадцять) грн 00 коп.

3. Виселити Середній заклад освіти школу-дитячий садок «СХІД» (03179, місто Київ, вул. Верховинна, будинок 91/93, ) з державного нерухомого майна, площею 2187,30 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 91/93, що перебуває на балансі Державного підприємства «Управління справами Фонду державного майна України (01601, місто Київ, вулиця Алмазова, будинок 18/9, ).

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2024

Суддя Владислав ДЕМИДОВ