номер провадження справи 18/5/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 справа № 908/254/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторії Вікторівни, розглянувши матеріали справи № 908/254/24

за позовом Запорізької міської ради (просп. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Приват-Авто (вул. Героїв Крут, буд. 2 г, м. Запоріжжя, 69001)

про стягнення 98624,80 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Запорізька міська рада звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Приват-Авто, в якій просить стягнути з відповідача 123700,49 грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди землі від 22.07.2015 № 00207 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 (з урахуванням уточнень).

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди землі № 00207 щодо сплати орендних платежів. Позивач зазначив, що за умовами договору орендар зобов`язався щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступними за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету, сплачувати орендну плату, що вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 78285,90 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2015 року. Однак, всупереч умовам договору загальна заборгованість з орендної плати за період 01.01.2022 по 31.12.2023 у ТОВ Приват-Авто складає 123699,49 грн. Посилаючись на приписи ст.ст. 11, 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 83, 124, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 270, 287 Податкового кодексу України, ст.ст. 1, 13, 21, 24 Закону України Про оренду землі, позивач просив позов задовольнити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 справу № 908/240/24 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 19.02.2024, після усунення позивачем недоліків, які зумовили залишення позову без руху, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/254/24, присвоєно справі номер провадження 18/5/24; на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/254/24; відповідачу запропоновано надати у строк, що не перевищує 15 днів з моменту отримання даної ухвали, але не пізніше 11.03.2024, відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; позивачу запропоновано у строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву (у разі його отримання) надати суду відповідь на відзив.

Сторони повідомлені про розгляд справи у визначеному ГПК України порядку.

Від відповідача 11.03.2024 надійшов відзив на позов, в якому він частково погодився із заявленими вимогами позивача, вказавши на неправильний розрахунок. За твердженням відповідача, ним у 2023 році фактично сплачено 139997,07 грн. орендної плати за договором, тому розмір заборгованості за 2023 рік становить 10431,22 грн., а не 35505,74 грн., як вказує позивач.

Позивачем 21.03.2024 через підсистему Електронний суд ЄСІТС надано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач, посилаючись на виконання більш детального розрахунку заборгованості відповідача, просив стягнути з ТОВ Приват-Авто 98624,80 грн. заборгованості за договором оренди землі (88194,75 грн. за 2022 рік та 10430,05 грн. за 2023 рік).

Відповідно до ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Заява позивача про зміну розміру позовних вимог подана до початку розгляду справи по суті, не порушує інтересів інших осіб, тому прийнята судом до розгляду.

Розглядаються вимоги про стягнення з відповідача 98624,80 грн. заборгованості за договором оренди землі від 22.07.2015 № 00207.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи № 908/254/24 дозволяють здійснити її розгляд по суті.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 04.04.2024.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Запорізькою міською радою (Орендодавець, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю Приват-Авто (Орендар, відповідач у справі) 22.07.2015 укладений договір оренди землі № 00207, що зареєстрований в Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції Запорізькій області, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 27.07.2015 № 10629191 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору Орендодавець, відповідно до рішення п`ятдесятої сесії шостого скликання Запорізької міської ради № 74/188 від 10 вересня 2014 року, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування адміністративно-господарського комплексу, що знаходиться: м. Запоріжжя, вул. 12 квітня, 2г.

За визначенням п. 3 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3500 га, кадастровий номер :05:004:0006.

На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: комплекс будівель та споруд, які є власністю орендаря (п. 4 Договору).

Згідно із п. 6 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2609530,00 грн. в цінах 2015 року.

Відповідно до п. 11 договору договір укладено до 28.11.2031.

Пунктом 12 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 78285 грн. 90 коп., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2015 року.

Відповідно до п. 14 договору, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок Управління Державної казначейської служби України у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

На виконання умов Договору Запорізька міська рада передала Орендарю земельну ділянку загальною площею 0,3500 га, кадастровий номер :05:004:0006 за адресою: м. Запоріжжя, вул. 12 квітня, 2г, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін Актом приймання-передачі земельної ділянки.

Власником вказаної земельної ділянки є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Рішенням Запорізької міської ради № 150 від 29.09.2023 «Про перейменування вулиці 12 квітня на вулицю Героїв Крут у місті Запоріжжя» вулицю 12 квітня перейменовано на вулицю Героїв Крут.

Департаментом правового забезпечення Запорізької міської ради 17.05.2023 на адресу відповідача направлено претензію № 01/02-11/1113 від 11.05.2023 про сплату заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, що підтверджується поштовою накладною та описом вкладення від 17.05.2023.

Відповідно до повідомлення Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 09.01.2024 за № 06.1-14/53 за наявними даними інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів «LOGIKA», через яку у відповідності до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 №627 здійснюється інформаційна взаємодія між органами, що контролюють справляння надходжень бюджету та органами місцевого самоврядування, відповідачем сплачено до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» протягом 2022 року 42611,44 грн., протягом 2023 року 114921,38 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо сплати орендних платежів у визначений договором строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених прав та інтересів територіальної громади.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини пов`язані з орендою землі унормовані, зокрема, спеціальним Законом України Про оренду землі, Земельним кодексом України, Податковим кодексом України та загальними нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Статтею 13 Закону України Про оренду землі встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ст. 15 вказаного Закону істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За визначенням ч. 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі, розмір, форма і строки внесення орендної плати на землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.

У ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ Податок на майно) об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 Земельного кодексу України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь міської територіальної громади, на підставі договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до пп. 14.1.147 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пп. 270.1.1 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Статтею 24 Закону України Про оренду землі визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно положень ст. 21 Закону України Про оренду землі та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу Україні орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користуванню земельною ділянкою.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, в порушення умов п. 14 договору, яким встановлено строк оплати - щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, та чинного законодавства, сплату орендних платежів у повному обсязі у визначений строк не здійснив.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт несплати відповідачем орендних платежів у визначений Договором строк є доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Перевіривши розрахунок позивача щодо визначення заборгованості за Договором, суд визнав його правильним.

Згідно ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Листом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру №6-28-0.222-323/2-23 від 12.01.2023 повідомлено значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2021 роки.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Отже, сума річної орендної плати за 2015 рік, відповідно до умов Договору становить: 2609530,00 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2015 року) * 3% (розмір орендної плати) = 78285,90 грн.

Сума річної орендної плати за 2016 рік становить: 2609530,00 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 01.01.2015) * 1,433 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2015 рік) (далі - Крік) = 3739456,49 грн. (проіндексована нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2015 році) (далі - НГОрік) * 3% (розмір орендної плати) (далі - 3%) = 112183,69 грн.

Сума річної орендної плати за 2017 рік становить: 3739456,49 грн. (НГО2016) * 1,06 (К2016) = 3963823,88 грн. (НГО2017) * 3% = 118914,72 грн.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017-2020 роки складав 1,0, тому нарахування розміру річної орендної плати за 2018-2021 роки залишилось без змін і становило 118914,72 грн.

Сума річної орендної плати за 2022 рік становить: 3963823,88 грн. (НГО2021) * 1,1 (К2021) = 4360206,27 грн. (НГО2022) * 3% = 130806,19 грн.

За інформацією Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради (лист від 09.01.2024 № 06.1-14/53) відповідач сплатив у 2022 році 42611,44 грн. Отже розмір заборгованості з орендної плати за 2022 рік становить 88194,75 грн.

Сума річної орендної плати за 2023 рік становить: 4360206,27 грн. (НГО2022) * 1,15 (К2022) = 5014237,21 грн. (НГО2023) * 3% = 150427,12 грн.

Відповідачем за 2023 рік сплачено суму оренди в розмірі 139997,07 грн., заборгованість становить 10430,05 грн.

Таким чином, заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача за період 2022-2023 роки складає 98624,80 грн. (88194,75 грн. заборгованості за 2022 рік + 10430,05 грн. заборгованості за 2023 рік).

Відповідач у відзиві на позов розмір заборгованості з орендної плати за землю за 2022 рік не заперечив та фактично погодився із розміром заборгованості 2023 рік (з урахуванням зменшення позивачем позовних вимог), допустивши арифметичну помилку при розрахунку (визначив заборгованість в сумі 10431,22 грн., замість 10430,05 грн.).

Відносно підсудності даної справи та повноважень позивача на звернення з даним позовом, суд визнав необхідним зазначити наступне.

У підпункті 1.3 пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають земельних відносин роз`яснено, що системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України Про оренду землі, підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України), з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України Про оренду землі, пункт 288.1 статті 288 ПК України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (стаття 21 Закону України Про оренду землі, стаття 288 ПК України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому ГПК порядку.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2022 у справі № 908/1721/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "Автобусний завод "Богдан" за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області зазначив, що боржник не є власником земельної ділянки, а скаржник не є стороною договору оренди, тому у нього відсутні повноваження стягувати орендну плату за договором оренди, укладеного між боржником та Черкаською міською радою.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.10.2021 у справі №910/14176/20 за позовом Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" про стягнення заборгованості за договором оренди землі у розмірі 54970759,05 грн. також дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили заперечення відповідача щодо перевищення позивачем повноважень шляхом нарахування спірної заборгованості та підміну функцій органів доходів і зборів, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди, а не виконання органами доходів і зборів повноважень щодо донарахування і стягнення обов`язкових платежів.

Отже, оскільки відповідач не є власником земельної ділянки, а податковий орган не є стороною договору оренди, за яким стягується заборгованість, при цьому між сторонами склалися господарські відносини, то повноваженнями стягувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки, укладеним між відповідачем та позивачем у даному спорі, наділена саме Запорізька міська рада, як орендодавець та власник земельної ділянки, що є предметом договору оренди, а справа підлягає розгляду господарським судом.

Враховуючи викладене, суд визнав, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 98624,80 грн. заборгованості за договором оренди землі від 22.07.2015 № 00207 заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Зважаючи на те, що відповідач в наданому суду відзиві позовні вимоги Запорізької міської ради фактично визнав, розмір заявленої до стягнення суми ним не заперечується, а також відсутність у суду сумнівів щодо достовірності обставин справи, суд дійшов висновку, що визнані учасниками справи обставини, не потребують додаткового доведення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, відповідно до частини 3, якою доповнено статтю 7 Закону України Про судовий збір згідно із Законом України від 03.10.2017 N 2147-VIII, передбачено, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем заявлених позовних вимог в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, суд визнав за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 130 ГПК України та повернути Запорізькій міській раді з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого на підставі платіжної інструкції № 77 від 29.01.2024, що складає 1514,00 грн., - за наявності відповідного клопотання позивача.

Решта сплаченого позивачем судового збору у сумі 1514,00 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 129, 233, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Приват-Авто (вул. Героїв Крут, буд. 2 г, м. Запоріжжя, 69001; ідентифікаційний код 032680601) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код 04053915) заборгованість за договором оренди в розмірі 98624,80 грн. (дев`яносто вісім тисяч шістсот двадцять чотири грн. 80 коп.) на розрахунковий рахунок UA0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Приват-Авто (вул. Героїв Крут, буд. 2 г, м. Запоріжжя, 69001; ідентифікаційний код 032680601) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код 04053915) витрати по сплаті судового збору в сумі 1514,00 грн. (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять грн. 00 коп.), отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, рахунок: UA0034816, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 08.04.2024.

Суддя В.В. Левкут