ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

11.04.2024м. ДніпроСправа № 904/6612/23
За позовом ОСОБА_1 , м. Бахмут Донецької області

до Фізичної особи-підприємця Олесюк Сергія Леонідовича, м. Дніпро

про визнання відсутнім права

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання (помічник судді) Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Трепшина К.О., адвокат, ордер серії АЕ №1254934 від 16.01.2024

С У Т Ь С П О Р У:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати відсутнім у Фізичної особи-підприємця Олексюк Сергія Леонідовича право стягнення грошових коштів у сумі 272 065грн, як постачальника до Фізичної особи-підприємця Макєєва Павла Васильовича, як покупця за договором поставки №СТ-11124/02/20 від 24.02.2020.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що в ході судового розгляду справи №905/782/23, яка перебуває в провадженні Господарського суду Донецької області стало відомо, що на підставі Договору поставки №СТ-11124/02/20 від 24.02.2020 фізична особа-підприємець Олексюк Сергій Леонідович намагається стягнути з позивача грошові кошти у сумі 272065, 00 грн. На виконання Ухвали Господарського суду Донецької області у справі №905/782/23 ФОП Олексюк С.Л. надав оригінал договору поставки №СТ-11124/02/20 від 24.02.2020. Позивач зазначає, що не підписував даний договір, такий договір не укладався, тож ОСОБА_2 не має права вимагати стягнення заборгованості за поставлений товар за цим договором.

Щодо належності способу захисту посилається на п.1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/1415/19 від 19.01.2021 та № 522/1528/15-ц від 26.01.2021 (п.57).

Також позивач заявляє про стягнення судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684,00грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8200,00грн. При цьому зазначає, що сума судових витрат в процесі розгляду справи може зрости.

Відповідач просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав:

- між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №СТ-11124/02/20, на виконання умов якого відповідачем на адресу позивача поставлено товар на суму 272065,00грн, який було прийнято без зауважень; видаткові накладні підписані та скріплені печаткою позивача;

- в результаті неналежного виконанням ФОП Макєєвим П.В. договору поставки, ФОП Олексюк С.Л. звернувся до Господарського суду Донецької області із позовною заявою про стягнення боргу з ФОП Макєєва П.В. в сумі 272 065,00грн. Рішенням Господарського суду Донецької області позов задоволено повністю;

- інтереси ФОП Макєєва П.В. представляла адвокат Деменкова Є.С., яка подала клопотання про витребування оригіналів договору та видаткових накладних та призначення судової почеркознавчої експертизи. Оригінали зазначених документів було витребувано у ФОП Олексюк С.Л., а в задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовлено;

- Господарським судом Донецької області під час розгляду справи №905/782/23 було досліджено усі надані сторонами докази, надано оцінку всім аргументам учасників справи, а також повно і всебічно з`ясовано всі обставини відповідної справи;

- заявлений позивачем спосіб захисту не є ефективним. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Відповідні висновки викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року №145/2047/16-ц.

З 05.02.2024 підготовче засідання відкладено на 26.02.2024.

Поряд із цим, разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано до господарського суду клопотання про витребування доказів у Фізичної особи-підприємця Олексюк Сергія Леонідовича, а саме оригіналу договору поставки №СТ-11124/02/20 від 24.02.2020.

Також, ОСОБА_1 подано до господарського суду клопотання в якому просить призначити судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання:

Чи виконаний від імені Фізичної особи-підприємця Макєєва Павла Васильовича в договорі поставки №СТ-11124/02/20, який укладено 24.02.2020 між Фізичною особою - підприємцем Олексюк Сергієм Леонідовичем, як "Постачальником" та Фізичною особою-підприємцем Макєєвим Павлом Васильовичем, як "Покупцем" в розділі 8 "Місцезнаходження та реквізити сторін" в графі "Покупець" навпроти прізвища ОСОБА_1 . підпис ОСОБА_1 особисто чи іншою особою?

Проведення експертизи доручити Дніпропетровському науково - дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Ухвалою суду від 26.02.2024 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Макєєву Павлу Васильовичу в задоволенні клопотання про витребування доказів у Фізичної особи-підприємця Олексюк Сергія Леонідовича; відмовлено Фізичній особі-підприємцю Макєєву Павлу Васильовичу в задоволенні клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи; закрито підготовче провадження у справі №904/6612/23; призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 19.03.2024.

13 березня 2024 року через систему "Електронний суд" від позивача до господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 15.03.2024 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь адвоката Матвєєвої Т.С. в судовому засіданні, яке відбудеться 19 березня 2024 року, в режимі відеоконференції відмовлено.

Позивач у підготовче засідання 19.03.2024 не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду від 19.03.2024 постановлено відкласти розгляд справи у судове засідання на 11 квітня 2024 року, яке відбудеться в режимі відеоконференції; доручено проведення відеоконференції Ковельскому міськрайонному суду Волинської області. В режимі відеоконференції братиме участь уповноважений представник позивача - Макєєва Павла Васильовича.

Позивач у судове засідання не з`явилися, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалу суду від 19.03.2024 в електронному вигляді доставлено до електронних кабінетів позивача та адвоката позивача 21.03.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 93, 95).

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 Г ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Учасники справи мають право, зокрема подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п. 2, 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України).

Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 46 ГПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу. Сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України).

За приписами частин 1-3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 1-3 ст. 120 ГПК України).

За змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Частина 1 статті 202 ГПК передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження (ч.2 ст.202 ГПК України).

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою (ч.3 ст.202 ГПК України).

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч.4 ст.202 ГПК).

Пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, статті 202, 226 ГПК передбачають подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такий правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19, Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №910/15226/19, від 09.11.2022 у справі №925/1376/21).

На вказаний висновок посилався суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду.

Разом з тим, встановлені обставини справи свідчать про відсутність у позивача наміру брати участь у її розгляді.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права, відносяться до імперативних.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2022 у справі №905/458/21, якою обґрунтована підстава касаційного оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи, у підготовче засідання 19.03.2024 та у судове засідання призначене для розгляду справи 11.04.2023 позивач (його представник) не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Станом на 11.04.2024 від ОСОБА_1 не надходило будь-яких клопотань та заяв про розгляд справи за його відсутності, що вочевидь унеможливлює подальший всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору суд враховує наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема у разі:

залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням) (п. 4 ч. 1 ст. 7 цього Закону).

З урахуванням викладеного, судовий збір у розмірі 2684,00грн, сплачений згідно квитанції про сплату №5630-2603-6133-3824 від 29.11.2023 поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця Олесюк Сергія Леонідовича про визнання відсутнім права - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили 11.04.2024 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 12.04.2024.

Суддя Н.М. Євстигнеєва