ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024м. ХарківСправа № 922/4574/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз Енерго Поставка", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агда Корпорейшн", м.Харків , Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Агда Корпорейшн", м.Харків
про стягнення 144 135,92грн.
за участю представників:

від позивача: Бажан І.Г.

від першого відповідача: не з`явився

від другого відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укргаз Енерго Поставка" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агда Корпорейшн" (надалі - перший відповідач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Агда Корпорейшн" (надалі - другий відповідач) про стягнення 144135,92грн., з яких: 97236,47грн. основного боргу, 16240,32грн. пені, 30659,13грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання першим відповідачем зобов`язань щодо оплати природного газу, спожитого за договором №21/315 від 27.05.2021 на постачання природного газу, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 144135,92грн. У зв`язку з цим, а також враховуючи умови договору поруки №22/1 від 30.12.2021, укладеного між позивачем та другим відповідачем, ТОВ "Укргаз Енерго Поставка" просить суд стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів.

Ухвалою від 01.11.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ухвали від 01.01.2024 судом здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 26.01.2024; визнано обов`язковою явку сторін у призначене підготовче засідання та викликано їх представників; зобов`язано сторони до дати призначеного засідання надати пояснення стосовно укладення (чи неукладення) додаткових угод №№2-8 до договору на постачання природного газу №21/315 від 27.05.2021, а також договору поруки №22/1 від 30.12.2021 в редакції позивача.

Ухвалою від 26.01.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 14.02.2024.

12 лютого 2024 року від позивача надійшов лист від 09.02.2024, у якому він просить долучити до справи докази повторного направлення відповідачам первинних бухгалтерських документів по договору про постачання природ ного газу від 27.05.2021 року № 21/315, а саме: копій листів № 24-01/012 від 26.01.2024 та № 24-01/013 від 26.01.2024.

Надані позивачем документи долучені до справи.

У підготовчому засіданні 14.02.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 27.03.2024.

Представник позивача в судовому засіданні 27.03.2024 підтримала доводи, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі відзивів на позов не надали, своїх представників у судове засідання не направили, причини неявки суду не повідомили.

Суд зазначає, що згідно з положеннями частини 6 статті 6 ГПК України відповідачі повинні були зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, однак даний обов`язок не виконали.

Частиною 11 статті 242 ГПК України визначено, що у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже ухвали суду у даній справі надсилалися відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою його місцезнаходження, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою відповідачам направлялися копії ухвали від 14.02.2024 у даній справі, які були повернуті до суду з довідкою поштової установи від 22.02.2024 про відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно з частиною 4 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, копія ухвали від 14.02.2024 вважається врученою відповідачам 22.02.2024, а тому суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судового засідання.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідачів.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

27 травня 2021 року між ТОВ "Укргаз Енерго Поставка", як постачальником, та ТОВ "Агда Корпорейшн", як споживачем, укладено договір №21/315 на постачання природного газу (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався передати у власність Споживачу узгоджені обсяги природного газу, а споживач зобов`язався прийняти узгоджений обсяг природного газу та оплатити його вартість у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 2.8 Договору визначено, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами з здійснюється в наступного порядку.

2.8.1. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

2.8.2. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих готує два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

2.8.3. Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу.

2.8.4. У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГТС.

2.8.5 У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 07 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитою газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

2.8.6 Сторони домовилися, що до моменту обміну оригіналами актів приймання-передачі газу, скановані копії підписаних Сторонами актів приймання-передачі газу, надіслані Сторонами одна одній по електронній пошті, мають силу оригіналу.

З наданих позивачем матеріалів вбачається, що у період червень 2021 року - березень 2022 року позивач передавав, а ТОВ "Агда Корпорейшн" отримувало природний газ за умовами Договору в наступних обсягах:

- За Актом приймання-передачі газу від 30.06.2021 в обсязі 0,27369тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 31.07.2021 в обсязі 1,06497тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 31.08.2021 в обсязі 1,2559тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 30.09.2021 в обсязі 1,74175тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 31.10.2021 в обсязі 2,28014тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 30.11.2021 в обсязі 1,77585тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 31.12.2021 в обсязі 1,28168тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 31.01.2022 в обсязі 1,10259тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 28.02.2022 в обсязі 1,28073тис.куб.м.;

- За Актом приймання-передачі газу від 31.03.2022 в обсязі 0,00158тис.куб.м.

Суд зауважує, що обома сторонами було підписано лише Акт приймання-передачі газу від 30.06.2021, а інші акти підписані позивачем одноособово. В той же час, споживання першим відповідачем природного газу у вказаних у цих актах обсягах підтверджується також і скриншотами інформації про об`єм фактично спожитого газу з Інформаційної платформи Оператора ГTC України за червень 2021 - березень 2022 року.

За таких обставин, суд, з урахуванням умов п.2.8 Договору, вважає доведеним факт споживання природного газу другим відповідачем у вищевказаних обсягах.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору остаточний розрахунок за спожитий газ здійсню ється до 10 числа місяця наступного за місяцем передачі газу.

Згідно з п.3.1 Договору ціна за 1000куб.м. природного газу складає 11463,00грн. (з ПДВ).

24 червня 2021 року сторонами укладено Додаткову угоду №1, якою було змінено вартість природного газу, яка з 01.07.2021 була встановлена в розмірі 13155,00грн. (з ПДВ).

Суд зазначає, що в матеріалах справи містяться проекти додаткових угод №2 від 29.07.2021, №3 від 31.08.2021, №4 від 29.09.2021, №5 від 27.10.2021, №6 від 26.11.2021, №7 від 28.12.2021, №8 від 26.01.2022, які підписані лише самим позивачем, а тому у суду відсутні підстави вважати, що викладені у цих додаткових угодах умови були погоджені сторонами та набули чинності у спірних правовідносинах.

Таким чином, проекти додаткових угод №№2-8 та викладені у них умови не приймаються судом до уваги.

Звертаючись з даним позовом, позивач стверджує, що перший відповідач з червня 2021 року по березень 2022 року спожив природний газ на загальну суму, яка вказана у вищевказаних Актах приймання-передачі газу, тобто в розмірі 351137,12грн. При цьому позивач також зазначає про здійснення відповідачем платежів на загальну суму 242900,65грн.

Отже, за розрахунком позивача у відповідача існує заборгованість за Договором в розмірі 108 236,47грн. (351137,12грн. - 242900,65грн.).

Окрім того, позивач вказує, що 30.12.2021 між ним та ТОВ "Виробнича компанія "Агда Корпорейшн" був укладений Договір поруки № 22/1 (надалі - Договір поруки), відповідно до якого другий відповідач зобов`язується відповідати перед позивачем за вико нання всіх зобов`язань першого відповідача, що виникли по Договору у розмірі до 700 000,00 грн.

При цьому, позивач зауважує, що підписаний з його боку примірник Договору поруки був направлений на адресу другого відповідача, але останній не повернув підписаний ним екземпляр Договору поруки.

В той же час, протягом грудня 2022 року - жовтня 2023 року другий відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти на загальну суму 11000,00грн. з призначенням платежу "Газ природний.Дог.№21/315 від 27.05.2021.Дог.поруки№22/1 від 30.12.2021".

Таким чином, за розрахунком позивача заборгованість першого відповідача за спо житий газ складає 97236,47грн. (108236,47грн. - 11000,00грн.)

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на невиконання першим відповідачем умов Договору та Додаткових угод №1-8 до нього, а також на невиконання другим відповідачем умов Договору поруки, у зв`язку з чим він просить стягнути з відповідачів солідарно 97236,47грн. основного боргу, 16240,32грн. пені, 30659,13грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що ним не доведено обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 11.5 Договору сторони погодили, що усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріплюються печатками.

Всупереч вищевказаним нормам, позивач обґрунтовує свої вимоги до першого відповідача умовами Додаткових угод №2-8 до Договору, які останнім підписано не було.

Докази направлення даних додаткових угод на адресу першого відповідача до моменту звернення позивача з позовом у даній справі (26.10.2023), а також докази погодження першого відповідача з викладеними у цих додаткових угодах умовами, суду не надані.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні у справі Додаткові угоди №2-8 до Договору є лише проектами, які сторонами у встановленому порядку погоджені не були, а тому викладені в них умови не можуть вважатися обов`язковими для сторін.

Незважаючи на непідписання, а отже і непогодження, першим відповідачем вказаних додаткових угод, позивач у позові неправомірно посилається на них та здійснює відповідні нарахування.

Так, дослідивши зміст наявних у справі Актів приймання-передачі газу, суд встановив, що погоджена сторонами вартість природного газу була вказана лише в Актах приймання-передачі газу від 30.06.2021 та від 31.07.2021. Решта Актів складені позивачем з урахуванням змін розміру ціни газу відповідно до умов проектів Додаткових угод 2-8 до Договору, які, як зазначалося вище, підписані самим лише позивачем, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом.

У зв`язку з цим, за розрахунком суду, виходячи з обсягів спожитого за період з червня 2021 року по березень 2022 року природного газу, а також умов Договору та Додаткової угоди №1 від 24.06.2021, загальна вартість спожитого першим відповідачем природного газу склала 158171,47грн., а саме:

- За Актом приймання-передачі газу від 30.06.2021 на суму 3137,31грн. (за ціною 11463,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору);

- За Актом приймання-передачі газу від 31.07.2021 на суму 14009,68грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021);

- За Актом приймання-передачі газу від 31.08.2021 на суму 16521,36грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021);

- За Актом приймання-передачі газу від 30.09.2021 на суму 22912,72грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021);

- За Актом приймання-передачі газу від 31.10.2021 на суму 29995,24грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021);

- За Актом приймання-передачі газу від 30.11.2021 на суму 23361,31грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021);

- За Актом приймання-передачі газу від 31.12.2021 на суму 16860,50грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021);

- За Актом приймання-передачі газу від 31.01.2022 на суму 14504,57грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021);

- За Актом приймання-передачі газу від 28.02.2022 на суму 16848,00грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021);

- За Актом приймання-передачі газу від 31.03.2022 на суму 20,78грн. (за ціною 13155,00грн. за 1000 куб.м. згідно п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 24.06.2021).

Вищенаведене свідчить, що з урахуванням здійснених першим відповідачем платежів (загальний розмір яких згідно з позовною заявою становить 242900,65грн.), у ТОВ "Агда Корпорейшн" відсутня заборгованість за Договором.

Щодо наданих позивачем під час розгляду даної справи доказів направлення на адресу відповідачів для підписання примірників додаткових угод №2-8 суд зазначає, що вказана обставина є додатковим підтвердженням відсутності належним чином оформленої згоди сторін на внесення змін до Договору на умовах цих додаткових угод станом на момент подання даного позову.

Окрім того, суд також констатує, що позивачем не надано до справи і підписаного другим відповідачем Договору поруки №22/1 від 30.12.2021.

У зв`язку з цим, незважаючи на наявність у справі доказів внесення другим відповідачем платежів за цим Договором поруки, у суду відсутня можливість встановити дійсний обсяг зобов`язань другого відповідача, які обумовлені таким договором.

Суд відхиляє посилання позивача на приписи статті 642 ЦК України, оскільки у справі відсутні докази направлення другому відповідачу до моменту подання даного позову пропозиції укласти Договір поруки саме в тій редакції, що додана до позовної заяви.

Отже, позивачем не доведено належними доказами й конкретного обсягу прав та обов`язків другого відповідача, що унеможливлює визначення того, чи було допущено ним порушення зобов`язань перед позивачем та в якому обсязі таке порушення відбулося.

Підсумовуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення солідарно з відповідачів 97236,47грн. основного боргу.

Також, суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів нарахованих позивачем сум пені в розмірі 16240,32грн. та інфляційних втрат в розмірі 30659,13грн., які є похідними від суми основного боргу, наявність якого у даній справі не доведена.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз Енерго Поставка" (03169, м.Київ, пров.Московський, буд.2-Б, код 42907209) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агда Корпорейшн" (61103, м.Харків, вул.Двадцять Третього Серпня, буд.41-А, кв.52, код 35860445) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Агда Корпорейшн" (61103, м.Харків, вул.Двадцять Третього Серпня, буд.41-А, кв.52, код 42662327) про стягнення 144135,92грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "08" квітня 2024 р.

Суддя М.В. Калантай