УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

09.04.2024Справа № 910/3576/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши заяву стягувача Приватного підприємства "Служба безпеки "Комсервіс" (04211, місто Київ, ВУЛИЦЯ ОБОЛОНСЬКА НАБЕРЕЖНА, будинок 11, корпус 3; ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника Фізичної особи - підприємця Васільєвої Ірини Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості у розмірі 6691,30 грн., 302,80 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного підприємства "Служба безпеки "Комсервіс" про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Фізичної особи - підприємця Васільєвої Ірини Вікторівни про стягнення заборгованості за Договором № А2-СБ-2-968-ПО від 20.10.2021 року про спостереження за спрацюваннями засобів охоронно - тривожної сигналізації у сумі 6691,30 грн. боргу (3300,00 грн. основного боргу та 3391,30 грн. штрафних санкцій), 302,80 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 року, який набрав чинності 21.07.2023 року та введений в дію 18.10.2023 року внесено зміни до ряду статей ГПК України.

Так, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Тобто, приватне підприємство як юридична особа, а також адвокат, який представляє інтереси цього підприємства, згідно з наведеними приписами цього Кодексу, зобов`язані зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) в обов`язковому порядку.

Як встановлено судом за змістом заяви про видачу судового наказу, стягувачем у поданій заяві зазанчено відомості про наявність заявника електронного кабінету та відсутність електронного кабінету у боржника.

При цьому, як вбачається зі сформованої засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом суду 08.04.2024 року відповіді № 686286 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у юридичної особи із ідентифікаційним кодом 40369503, Приватне підприємство "Служба безпеки "Комсервіс" не має зареєстрованого електронного кабінету.

Натомість, згідно даних підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", зареєстрований електронний кабінет має представник заявника - адвокат Зінченко Ірина Олександрівна.

Водночас суд наголошує, що подання заяви про видачу судового наказу представником Приватного підприємства "Служба безпеки "Комсервіс" в електронній формі через електронний кабінет, зокрема, представником стягувача адвокатом Зінченко І.О., не звільняє самого заявника від обов`язку реєстрації електронного кабінету.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами п. 2-1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява про видачу судового наказу подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Таким чином, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст. ст. 6, 150 ГПК України, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Приватного підприємства "Служба безпеки "Комсервіс" за вимогою до боржника - Фізичної особи - підприємця Васільєвої Ірини Вікторівни про стягнення заборгованості за Договором № А2-СБ-2-968-ПО від 20.10.2021 року про спостереження за спрацюваннями засобів охоронно - тривожної сигналізації у сумі 6691,30 грн. боргу (3300,00 грн. основного боргу та 3391,30 грн. штрафних санкцій), 302,80 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу на підставі п.п. 1, 2-1 ч.1 ст.152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству "Служба безпеки "Комсервіс" у видачі судового наказу за вимогою до боржника - Фізичної особи - підприємця Васільєвої Ірини Вікторівни про стягнення заборгованості за Договором № А2-СБ-2-968-ПО від 20.10.2021 року про спостереження за спрацюваннями засобів охоронно - тривожної сигналізації у сумі 6691,30 грн. боргу (3300,00 грн. основного боргу та 3391,30 грн. штрафних санкцій), 302,80 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон