ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

"04" квітня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/581/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

cудді Шніт А.В.,

розглядаючи справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівський елеватор"

про стягнення 2 876 314,05 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Шароварський В.В. - адвокат, довіреність №375/24 від 26.12.2023;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівський елеватор" 2 876 314,05грн штрафу за недовикористаний обсяг природного газу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "Андрушівський елеватор" допустило відхилення підтверджених обсягів природного газу за договором №41АР200-97583-22 від 19.07.2022. Правовими підставами позову вказано ст. 509, 526, 655, 712 ЦК України, ст. 193, 235, 237 ГК України.

Ухвалою від 01.05.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 09.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/581/23 до судового розгляду по суті на 13.02.2024.

У судовому засіданні 13.02.2024 та 07.03.2024 оголошувались перерви.

28.03.2024 за вх.№01-44/1035/24 представник ТОВ "Твій Газзбут" через підсистему "Електронний суд" надіслав клопотання про зупинення провадження у справі №906/581/23 до набрання рішенням законної сили у справі №904/1553/23.

Вказане клопотання мотивоване тим, що предметом розгляду справи №906/581/23 є стягнення штрафу згідно з п. 6.2.2. та 6.2.3. договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 19.07.2022 №41AP200-97583-22 у сумі 2 876 314,05грн. Ухвалою від 07.02.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №904/1553/23 передав справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду оскільки, існує необхідність для відступу від висновку щодо застосування п.1 розділу VІІ Правил №2496 у подібних правовідносинах, а саме щодо обов`язку постачальника (позивача) доводити наявність збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, встановленому ГПК, аби реалізувати його право на стягнення збитків із споживача. Предметом розгляду справи №904/1553/23 є стягнення штрафних санкцій, згідно з п. 6.2.2. та 6.2.3 договору, які висновками судів, зокрема, викладеними у постанові Верховного Суду від 01.11.2023 у справі №911/1893/22, якою встановлено, що визначена сторонами договору у підпунктах 6.2.2, 6.2.3 відповідальність за своєю правовою природою відноситься до збитків, відшкодування яких передбачено розділом VІІ Правил №2496, та які нараховуються за формулою та в порядку, встановленими зазначеними Правилами. З огляду на вказане, колегія суддів вважала, що позивач, який є постачальником природного газу для потреб непобутових споживачів, мав довести факт понесення збитків та їх розмір; вину заподіювача шкоди та причинного зв`язку між діями заподіювача та настанням збитків. На переконання позивача, існує об`єктивна неможливість вирішення спору у справі №906/581/23 до вирішення Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №904/1553/23, що є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі згідно з п.5 ч.1 ст.227 ГПК України.

Представник ТОВ "Твій Газзбут" у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник ТОВ "Андрушівський елеватор" у засідання суду не з`явився.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст.129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття якість закону означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах С. G. та інші проти Болгарії від 24 квітня 2008 року (C. G. and Others v. Bulgaria, заява №1365/07, §39), Олександр Волков проти України від 9 січня 2013 року (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява №21722/11, §170).

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1. ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 справі №910/24257/16.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2024 вирішено передати справу №904/1553/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Світанок" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2023 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (а.с.189-192).

У п.48-51 ухвали Верховного Суду від 07.02.2024 у справі №904/1553/23 зазначено, що Верховний Суд у постанові від 01.11.2023 у справі №911/1893/22, в якій предметом спору є стягнення, зокрема штрафу за споживання газу у більшому та меншому обсягах (за відповідні місяці у спірному періоді) від підтверджених обсягів постачання газу, погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що визначена сторонами договору у підпунктах 6.2.2, 6.2.3 відповідальність за своєю правовою природою відноситься до збитків, відшкодування яких передбачено розд.VII Правил №2496, та які нараховуються за формулою та в порядку, встановленими зазначеними Правилами. З огляду на вказане, колегія суддів вважала, що позивач, який є постачальником природного газу для потреб непобутових споживачів, мав довести факт понесення збитків та їх розмір; вину заподіювача шкоди та причинного зв`язку між діями заподіювача та настанням збитків. Переглядаючи справу №911/1893/22, Верховний Суд врахував правову позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену в постанові від 17.06.2022 у справі №904/6994/20. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 08.02.2022 передала справу №904/6994/20 (в частині відмови в стягненні 225 784,02грн збитків) на розгляд Об`єднаної палати у зв`язку із необхідністю відступити від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25.03.2021 у справі №910/4608/20 і від 21.09.2021 у справі №904/6992/20, які полягають у тому, що право на стягнення збитків із споживача, передбачене пп.1 п.1 розд.VI Правил №2496 (чинні, на момент виникнення спірних правовідносин), не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, встановленому ГПК. Однак Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновків Верховного Суду, сформованих у зазначених справах (№904/6994/20, №910/4608/20), у зв`язку з чим не формувала власного висновку щодо застосування норм права, передбачених пп.1 п.1 розд.VI Правил №2496.

Водночас колегія суддів вважає, що санкція, встановлена в підп. 1, 2 п.1 розд.VIІ Правил №2496 за своєю правовою природою є штрафом за порушення споживачем зобов`язання за Договором, адже зміст умов, встановлених п.6.2.2 Договору, та норм підп.1, 2 п.1 розд.VIІ Правил №2496 не підпадає під визначення та склад збитків, що встановлені в ст.22 ЦК, ст.224, ч.1 ст.225 ГК. На переконання колегії суддів, сформований висновок Верховного Суду щодо обов`язку постачальника (позивача) довести факт понесення ним збитків та їх розміру не відповідає правовим нормам Правил №2496 та покладає на постачальника (позивача) додатковий тягар доведення обставин, доказування яких норми Правил не потребують. Отже, така вимога з боку суду свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. На встановлення такого рівня стандарту доказування в такій категорії спорів також вказує те, що після прийняття Об`єднаною палатою постанови від 17.06.2022 у справі №904/6994/20 постачальники у жодній зі справ, в яких останні є позивачами (постанови Верховного Суду від 28.07.2022 у справі №911/51/21, 09.08.2022 у справі №914/616/21 від 01.11.2023 у справі №911/1893/22, від 11.01.2024 у справі №924/423/23, не спромоглися довести обґрунтованість позовної вимоги про стягнення зі споживачів збитків, передбачених п.1 розд.VIІ Правил №2496. Враховуючи наведене вище, існує необхідність передачі справи на розгляд Об`єднаної палати для відступу від висновку щодо застосування п.1 розд.VIІ Правил №2496 у подібних правовідносинах, а саме щодо обов`язку постачальника (позивача) доводити наявність збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, встановленому ГПК, аби реалізувати право останнього на стягнення збитків із споживача (пункти 63-66 ухвали Верховного Суду від 07.02.2024 у справі №904/1553/23).

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

Враховуючи викладене, для надання правової оцінки правовідносинам у справі №906/581/23 має значення правовий висновок за результатами розгляду справи з подібних правовідносин №904/1553/23, з метою дотримання єдності судової практики суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання позивача та зупинення провадження у справі №906/581/23, згідно з п. 7 ч.1 ст. 228 ГПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/1553/23.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 228, 229, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (вх.№01-44/1035/24 від 28.03.2024) про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №906/581/23 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи №904/1553/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 09.04.2024

Суддя Шніт А.В.

Відправити:

1- ТОВ "Твій Газзбут" та представнику через підсистему "Електронний суд"

2- ТОВ "Андрушівський елеватор" на електронну пошту: ;