ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про зупинення провадження у справі

11 квітня 2024 року м.Харків Справа № 913/412/23
Провадження №34/913/412/23
Суддя Господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області,
в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:
1. Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області,
2. Північно-Східного офісу Держаудитслужби, м. Харків,
до відповідача-1 ОСОБА_1 , м. Сєвєродонецьк Луганської області,
відповідача-2 Управління освіти Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області,
про визнання недійсними договорів та застосування наслідків такої недійсності
Без виклику учасників справи
Суть спору: Заступник керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області та Північно-Східного офісу Держаудитслужби, звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 та Управління освіти Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в якій просить визнати недійсними договори про закупівлю товару за державні кошти №240 від 12.11.2019, №250 від 19.11.2019 та №266 від 03.12.2019, укладені між Відділом освіти Лисичанської міської ради Луганської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .
Також прокурор просить стягнути з громадянки України ОСОБА_1 на користь Управління освіти Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області 376 125 грн. 90 коп., а з Управління освіти Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області одержані ним за рішенням суду 376 125 грн. 90 коп. стягнути в дохід держави.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2023 справу №913/412/23 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.11.2023 підтверджено підстави представництва Заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області та Північно-Східного офісу Держаудитслужби, за позовною заявою від 17.11.2023. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Про дату та час підготовчого засідання вирішено повідомити учасників в подальшому.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 07.02.2024 зупинено провадження у справі №913/412/23 до закінчення касаційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №580/4531/23 (оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового акту).
04.04.2024 від прокурора надійшло клопотання, в якому зазначає, що 29.02.2024 Великою Палатою Верховного Суду завершено касаційний розгляд справи №580/4531/23, про що винесено постанову, повний текст якої оприлюднено в Єдиному державному реєстрісудових рішень 26.03.2024.
В зв`язку з наведеним прокурор просив поновити провадження у справі №913/412/23.
У відповідності до ч. 1 ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.
Разом з тим, судом за даними Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2023 у справі №918/1043/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано вказану справу разом із касаційною скаргою ПП "Фірма "ДАН"" на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.04.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022.
Обґрунтовуючи підстави для передачі вказаної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд вказав на наявність виключної правової проблеми у застосуванні ч. 3 ст. 228 ЦК України з урахуванням статей 203, 216 цього Кодексу та статті 208 ГК України, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. На думку колегії суддів КГС ВС, у цій справі існує виключна правова проблема, пов`язана із застосуванням ст. 216 і ч. 3 ст. 228 ЦК України, які містять різні наслідки недійсності договору. Колегія суддів КГС ВС здійснила аналіз статей 216, 228 ЦК України та дійшла висновку про те, що ст. 203 цього Кодексу встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, що зміст правочину не може суперечити інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Водночас приписами ст. 228 ЦК України визначено цивільно-правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, а не підстави недійсності оспорюваного договору. З буквального тлумачення ч. 3 ст. 228 ЦК України вбачається, що такий критерій як "умисел" в однієї зі сторін чи в обох на вчинення правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства (встановивши наявність умислу лише у відповідача суди у цій справі визнали оспорюваний договір недійсним) має значення не для підстав визнання договору недійсним, а є критерієм який застосовується для визначення наслідків недійсності правочину, який вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Крім того, КГС ВС зазначив, що існує необхідність у викладенні однозначного висновку Великою Палатою Верховного Суду щодо того, хто може звертатись з позовом про визнання правочину недійсним, якщо підставою його недійсності зазначається - порушення інтересів держави і суспільства - органи державної влади, місцевого самоврядування, інші суб`єкти владних повноважень до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, а у разі відсутності такого органу - прокурор чи таке право мають і інші суб`єкти цивільних правовідносин, якщо, зокрема обґрунтують наявність порушених прав/інтересів шляхом вчинення правочину, який порушує інтереси держави і суспільства. Також КГС ВС вказав на необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, щодо застосування односторонньої реституції замість двосторонньої (ч. 3 ст. 216 ЦК України). Обґрунтовуючи необхідність відступлення від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, щодо можливості застосування односторонньої реституції замість двосторонньої у випадку визнання договору недійсним або якщо він є нікчемним, колегія суддів КГС ВС виходила з того, що у постанові Велика Палата Верховного Суду, дійшовши висновку про нікчемність відповідного договору, замість двосторонньої реституції, тобто приведення обох сторін у попередній стан, задовольнила вимогу про повернення спірних земельних ділянок до комунальної власності, обґрунтувавши своє рішення тим, що вимогу про повернення коштів, сплачених за спірним договором купівлі-продажу позивачеві, відповідач не заявив. На думку колегії суддів КГС ВС, як у справі № 923/196/20, так і у цій справі, спірним є питання про застосування наслідків недійсності/нікчемності договору.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі №918/1043/21 прийнято до розгляду справу № 918/1043/21.
Натомість текст постанови Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справі №918/1043/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень наразі не оприлюднено.
Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.
Статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 1 ст. 314 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.
За приписами ч. 2 ст. 315 ГПК України що у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.
Враховуючи підстави даного позову, суд вважає, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №918/1043/21 має суттєве значення для вирішення спору в цій справі та для єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами.
У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
За приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
За таких обставин, оскільки результат розгляду справи №913/412/23 безпосередньо пов`язаний із результатом касаційного перегляду судових рішень у подібних правовідносинах у справі №918/1043/21 Великою Палатою Верховного Суду, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №913/412/23 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №918/1043/21 та оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови у цій справі.
Аналогічного висновку про необхідність зупинення провадження у справі у подібних правовідносинах дійшов також Верховний Суд у справі №910/7318/23.
Керуючись ст. ст. 181, 185, 228-229, 232 235 Господарського процесуального кодексу України, суд:
1. Провадження у справі №913/412/23 поновити.
2. Зупинити провадження у справі №913/412/23 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №918/1043/21 (оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового акту).
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 11.04.2024 та підлягає оскарженню у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя А.В. Іванов