ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 квітня 2024 року Справа № 903/118/24
Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Губиш І.О.,

представника позивача: Форманюка В.М., адвоката Чечелюка О.Ю.,

представника відповідача-1: Кушнікової А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства Волиньагропоставка

до відповідачів: 1) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю УЗТК Трейд

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області

про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання відновити державну реєстрацію земельної ділянки

встановив: позивач - ВАТ Волиньагропоставка звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Дубець Інни Євгенівни, Товариства з обмеженою відповідальністю УЗТК Трейд, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,021га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер: :04:001:0428;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру Волинській області відновити державну реєстрацію земельної ділянки, площею 7,3628га., з цільовим призначенням для обслуговування адміністративних та господарських будівель, кадастровий номер :04:001:6119.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в результаті поділу земельної ділянки площею 7,3628 га з кадастровим номером :04:001:6119 утворилося дві земельні ділянки: ділянка 1 пощею 6,3412 га з кад. номером :04:001:0424, ділянка 2 площею 1,0216 га з кадастровим номером :04:001:0428, що відділилася з метою обслуговування приміщення складу, що знаходився у власності ОСОБА_1 .

З технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що знаходяться в постійному користуванні ВАТ "Волиньагропоставка", яка виготовлена на замовлення ОСОБА_1 , також вбачається, що 18 червня 2020 року ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, придбав будівлю складу № 5 /літера Б-1/, загальною площею 1176,9 кв.м., за номером АДРЕСА_1 .

Предмет договору розташований на земельній ділянці площею 7,3628 га, кадастровий номер :04:001:6119 (Державний акт на право постійного користування землею серії І-ВЛ № 001803, виданий 08.05.1996 року Луцькою районною радою Волинської області.)

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу відчужив ТОВ УТЗК Трейд будівлю складу № 5 /літера Б-1/, загальною площею 1176,9 кв.м., за номером АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши зміст технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої на замовлення ОСОБА_1 , ВАТ "Волиньагропоставка" прийшла до висновку, що така документація складена з порушенням чинного законодавства України, що призвело не лише до неправомірного скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:6119 та порушення права постійного користування земельною ділянкою, що належить ВАТ "Волиньагропоставка", а й до безпідставного втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном і порушенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою суду від 20.02.2024 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Боратинську сільську раду Луцького району Волинської області.

06.03.2024р. відповідач 1- Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-75/1969/24), в якому заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому зазначив, що в результаті розробленої ФОП Шеремета С.О. технічної документації із землеустрою, земельну ділянку загальною площею 7,3628 га за кадастровим номером :04:001:6119 (Вид цільового використання 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності пов`язаної з отриманням прибутку)) поділено на земельні ділянки площею 1,0216 га з кадастровим номером :04:001:0428 та площею 6,3412 га з кадастровим номером :04:001:0424 (Вид цільового використання земельних ділянок 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності пов`язаної з отриманням прибутку)). Вказані відомості внесено до Державного земельного кадастру 06.12.2021 року в порядку п. 1102 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, на підставі заяви розробника вказаної вище документації із землеустрою ФОП Шеремети С.О.

У 2021 році на замовлення ОСОБА_2 ТОВ «ГЦНТП-ПЛЮС» розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ВАТ «Волиньагропоставка» для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності пов`язаної з отриманням прибутку). Підставою для розроблення вказаної документації із землеустрою зазначено рішення Боратинської сільської ради від 03.03.2021 року № 4/261 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки» та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2018 року № 132391328, згідно якого ОСОБА_2 є власником будівлі складу №6/літер В-1/ загальною площею 545,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

В результаті розробленої документації із землеустрою земельну ділянку загальною площею 6,3412 га за кадастровим номером :04:001:0424 (Вид цільового використання 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності пов`язаної з отриманням прибутку)) поділено на земельні ділянки площею 6,0792 га з кадастровим номером :04:001:0488 та площею 0,2620 га з кадастровим номером :04:001:0489. Вказані відомості внесено до Державного земельного кадастру 04.01.2022 року на підставі заяви розробника вказаної вище документації із землеустрою від імені замовника ОСОБА_2 . В порядку інформаційної взаємодії з Державного реєстру речових прав до Державного земельного кадастру встановлено, що на земельні ділянки комунальної власності відсутні відомості про користувача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідач-1 вважає, що враховуючи, що Поземельна книга на земельну ділянку площею 7,3628 га за кадастровим номером :04:001:6119 закрита, а кадастровий номер скасовано на підставі Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки щодо поділу та об`єднання ділянок, що знаходяться в постійному користуванні ВАТ «Волиньагропоставка» в с. Рованці Боратинсьої сільської ради Луцького району, тому відновлення вказаного кадастрового номеру є неможливим.

Також, відповідач-1 вказує, що позивачем не доведено, в чому полягає незаконність дій Головного управління, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в позовній заяві жодним чином не аргументовано порушення Головним управлінням вимог законодавства. Повідомляє, що у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Головного управління, державний кадастровий реєстратор ОСОБА_3 26.01.2023 переведена на посаду головного спеціаліста відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та наразі не займає посаду Державного кадастрового реєстратора.

12.03.2024р. представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив Головного управління Держтеокадастру у Волинській області (вх.№01-75/2052/24), в якій не погодився з доводами відповідача-1, викладеними у відзиві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що з набуттям права власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, до нових власників в силу положень статей 120 ЗК України та 377 ЦК України переходить право власності на цю земельну ділянку, якщо у попереднього власника майна ця земельна ділянка була у користуванні чи у власності. У випадку, якщо попередній власник не оформив право власності або користування земельною ділянкою, то до нового власника нерухомого майна речове право на таку земельну ділянку автоматично не переходить. При цьому юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним. При укладенні договору купівлі-продажу будівлі складу № 5 від 18 червня 2020р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не було дотримано вимог статті 120 ЗК України, оскільки його укладенню не передувало виділення частини земельної ділянки, яку безпосередньо займає відчужуваний за договором склад № 5 та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування, в окрему земельну ділянку.

Таким чином, до ОСОБА_1 як нового власника будівлі складу, в силу положень статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, не перейшло право користування земельною ділянкою, кад. номер :04:001:6119 або її частиною. Право постійного користування Відкритого акціонерного товариства Волиньагропоставка" на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:6119, або на її частину не припинилось.

Отже, з метою оформлення ОСОБА_1 права користування частиною земельної ділянки Боратинська сільська ради повинна була прийняти рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу цієї земельної ділянки саме йому. Водночас, ОСОБА_1 не звертався до органу місцевого самоврядування з метою оформлення свого права користування спірною земельною ділянкою шляхом надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки та нотаріальної згоди постійного землекористувача не отримував. З боку відповідача не надано належних і допустимих доказів, в т.ч. у вигляді висновку спеціаліста про те, що поновлення закритої Поземельної книги і записів у ній після її закриття є технічно неможливим, в т.ч. шляхом відкриття нової Поземельної книги на ту саму земельну ділянки з тим же кадастровим номером. Державним органом, що здійснює повноваження з прийняття документації про внесення відомостей до Державного земельного кадастру та посадові особи якого вповноважені на внесення відомостей, їх зміну в Державний земельний кадастр є Головне управління Держгеокадастру у Волинській області.

15.03.2024р. відповідач 1- Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надіслав на адресу суду заперечення на відповідь позивача (вх.№01-75/1969/24), в якому заперечив проти позову та доводів позивача, викладених у відповіді на відзив. Звернув увагу, що земельна ділянка площею 1,021 га сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання ділянок, що знаходяться в постійному користуванні ВАТ «Волиньагропоставка» в с. Рованці Боратинсьої сільської ради Луцького району, розробленої ФОП Шеремета С.О. 06.12.2021 року в порядку п. 1102 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051, через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, на підставі заяви розробника ОСОБА_5 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку площею 1,021 га з присвоєнням їй кадастрового номеру :04:001:0428. Згідно із ч. 3 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Відповідач 1 вважає, що для скасування державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, зазначених у позові ВАТ «Волиньагропоставка», необхідні правові підстави. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 19.03.2024 протокольною ухвалою суд постановив замінити неналежного відповідача - Державного кадастрового реєстратора Відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Дубець Інну Євгенівну (відповідача-2) на Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, що є стороною у справі (відповідача-1).

Ухвалою суду від 19.03.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 02 квітня 2024 року.

Відповідач - ТОВ УЗТК Трейд відзиву на позов не надав, у судові засідання не з`явився.

У судовому засіданні 02.04.2024 представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив, просив у позові відмовити повністю.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

08 травня 1996 року Волинській обласній базі матеріально-технічного забезпечення був виданий державний акт на право постійного користування серії І-ВЛ № 001803, згідно якого на території Боратинської сільської ради Луцькою районною Радою народних депутатів Волинської області надано в постійне користування земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування адміністративних та господарських будівель. Акт серії І-ВЛ № 001803 від 08.05.1996 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 47.

Згідно з рішенням регіонального відділення фонду Державного майна України по Волинській області - наказ від 23 квітня 1996 року № 297, створено Відкрите акціонерне товариство "Волиньагропоставка" шляхом перетворення Волинської обласної бази матеріально-технічного забезпечення у відкрите акціонерне товариство згідно з декретом Кабінету Міністрів України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 17.05.1993 р. № 51. Код ЄДРПОУ у ВАТ "Волиньагропоставка" залишився без змін.

Таким чином, до позивача - ВАТ "Волиньагропоставка" перейшло право постійного користування земельною ділянкою згідно державного акту на право постійного користування серії І-ВЛ № 001803 від 08.05.1996 року.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України.

Приписи наведених у підпункті 3 частини 1 статті 27 Земельного кодексу України (у редакції станом на 1999 рік) та підпункті в частини 1 статті 141 ЗК України підстав слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Тобто, наведені положення ЗК України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою. У разі ж реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають.

Подібна правова позиція викладена в постановах ВС від 11.04.2018 у справі №911/4065/16 та від 10.10.2018 у справі №907/916/17.

У 2012 році на замовлення ВАТ "Волиньагропоставка" ТОВ "Горизонт" була розроблена Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки та встановлення її меж в натурі (на місцевості) в с. Рованці Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області, яка була затверджена рішенням Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області від 25.10.2012 року № 15/15 "Про затвердження Технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки та встановлення її меж в натурі (на місцевості)."

Відомості про сформовану земельну ділянку на підставі Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки та встановлення її меж в натурі (на місцевості), згідно заяви ВАТ "Волиньагропоставка" від 29.10.2019 року внесені до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер :04:001:6119.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 02.03.2020 зареєстровано право комунальної власності Боратинської сільської ради та право постійного користування ВАТ "Волиньагропоставка" земельною ділянкою площею 7,3628 га за кадастровим номером :04:001:6119.

З відповіді Головного управління Держгеокадасгру у Волинській області № 29-3-0.2-41/2-22 від 05.01.2022 позивач дізнався про те, що державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:6119 скасовано 06.12.2021 в Державному земельному кадастрі при її поділі, зареєстровано земельні ділянки за кадастровими номерами :04:001:0428 та :04:001:0424. Земельна ділянка за кадастровим номером :04:001:0424 поділена 04.01.2022 на земельні ділянки за кадастровими номерами :04:001:0488 та :04:001:0489. Державну реєстрацію земельних ділянок за кадастровими номерами :04:001:0488 та :04:001:0489 проведено в порушення частини шостої статті 24 Закону.

11 лютого 2022 року на запит позивача Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надало відповідь, в якій повідомило, що до Державного земельного кадастру з Державного реєстру речових прав в порядку інформаційної взаємодії за кодом надійшла інформація про реєстрацію права постійного користування за ВАТ "Волиньагропоставка на земельну ділянку з кад. номером :04:001:6119. Земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0424 поділена на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розробленої фізичною особою-підприємцем Шереметою С. О. на основі рішення Боратинської сільської ради від 03.03.2021 N3 4/261 та державного акта на право постійного користування землею серії І-ВЛ 001803 від 08.05.1996, виданого на Волинську обласну базу матеріально-технічного забезпечення.

У відповідь на адвокатський запит позивача ФОП Шеремета С.О. повідомила, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок була розроблена на підставі Договору на виконання робіт із землеустрою від 30.11.2021 року № 150-С/21. Замовник виконання робіт - гр. ОСОБА_1 , що звернувся з відповідною заявою, як власник об`єкту нерухомості - будівлі складу площею 1176,9 кв.м, на підставі Договору купівлі-продажу будівлі складу №5 від 18.06.2020 року № 18369980 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.06.2020 № 213093234. В результаті поділу земельної ділянки площею 7,3628 га з кадастровим номером :04:001:6119 утворилося дві земельні ділянки: ділянка 1 - площею 6,3412 га з кад. номером :04:001:0424, ділянка 2 - площею 1,0216 га з кадастровим номером :04:001:0428, що відділилася з метою обслуговування приміщення складу, що знаходився у власності ОСОБА_1 .

З технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що знаходяться в постійному користуванні ВАТ "Волиньагропоставка", яка виготовлена на замовлення ОСОБА_1 , також вбачається що 18 червня 2020 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, придбав будівлю складу № 5 /літера Б-1/, загальною площею 1176,9 кв.м., за номером АДРЕСА_1 (надалі - Предмет Договору). Предмет договору розташований на земельній ділянці площею 7,3628 га, кадастровий номер :04:001:6119 (Державний акт на право постійного користування землею серії І-ВЛ № 001803, виданий 08.05.1996 року Луцькою районною радою Волинської області.)

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу відчужив будівлю складу № 5 /літера Б-1/, загальною площею 1176,9 кв.м., за номером АДРЕСА_1 , ТОВ «УТЗК Трейд».

Позивач - ВАТ "Волиньагропоставка" вважає, що технічна документація щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої на замовлення ОСОБА_1 , складена з порушенням чинного законодавства України, що призвело не лише до неправомірного скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:6119 та порушення права постійного користування земельною ділянкою, що належить ВАТ "Волиньагропоставка", а й до безпідставного втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном.

У зв`язку з цим, в 2022 році ВАТ "Волиньагропоставка" звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Дубець Інни Євгеніївни, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії.

31 травня 2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було відкрите провадження у справі № 161/6370/22, а в подальшому залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_2 та замінено відповідача ОСОБА_1 на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «УЗТК Трейд».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2022 року було закрито провадження у справі в частині позовних вимог, заявлених до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Дубець Інни Євгеніївни, ТОВ "УЗДК Трейд", оскільки спір в цій частині є господарським.

Також, 17 серпня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у справі № 161/6370/22 ухвалив рішення, залишене без змін постановою Волинського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року, яким позовні вимоги ВАТ "Волиньагропоставка" задовольнив повністю, визнав протиправною та скасував у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, площею 6,0792 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер: :04:001:0488, а також земельної ділянки, з кадастровим номером: :04:1:0489.

Положеннями частин 1 та 2 статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частина 4 статті 79-1 вказаного Кодексу).

Відповідно до частини 5 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У частині 6 статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім подіту та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою застав од ержателів, користувачів земельних ділянок.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" у разі, якщо відповідно до закону поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюються за погодженням з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами, до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, сформованої в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, також додаються документи, що належним чином підтверджують таку згоду.

Підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Статтею 56 Закону України Про землеустрій (у редакції, чинній на час проведення поділу) визначено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає, серед іншого, нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні).

Згідно частини першої статті 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

Чинним законодавством визначено послідовний алгоритм проведення поділу земельної ділянки, починаючи від технічної документації, і закінчуючи державною реєстрацією земельних ділянок, що утворилися в результаті такого поділу. В свою чергу, у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває в користуванні землекористувачем технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність нотаріально посвідченої згоди користувача на поділ земельної ділянки є обов`язковою умовою для здійснення такого поділу та реєстрації нових земельних ділянок, що утворилися в результаті такого поділу.

Проте, розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та сам поділ земельної ділянки здійснювався за відсутності нотаріально посвідченої згоди ВАТ "Волиньагропоставка" на поділ земельної ділянки, що в свою чергу свідчить про те, що остання розроблена з порушенням ст. 79-1 Земельного кодексу України та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ВАТ "Волиньагропоставка" надавало згоду на поділ земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні.

Крім того, згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування (частина друга статті 377 ЦК України).

За частиною першою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об' єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування розташованого на ній об`єкта нерухомості.

З набуттям права власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, до нових власників в силу положень статей 120 ЗК України та 377ЦК України переходить право власності на цю земельну ділянку, якщо у попереднього власника майна ця земельна ділянка була у користуванні чи у власності, у випадку, якщо попередній власник не оформив право власності або користування земельною ділянкою, то до нового власника нерухомого майна речове право на таку земельну ділянку автоматично не переходить.

До подібного за змістом правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18) та від 19 травня 2020 року у справі № 127/10011/18 (провадження № 61-13977св19).

Абзацами першим та другим частини шостої статті 120 ЗК України передбачено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, е кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та шостої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації' про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

За змістом положень частин 1, 2, бстатті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти (ч. 1). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2). Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера (абз. 1 та 2 ч. 6).

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України було передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Однак, відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, пункт 6 розділу X ''Перехідні положення1' Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним).

При цьому Конституційний Суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

Згідно з пунктом 3 статті 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул.

Таким чином, при укладенні договору купівлі-продажу будівлі складу № 5 від 18 червня 2020 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не було дотримано вимог статті 120 ЗК України, оскільки його укладенню не передувало виділення частини земельної ділянки, яку безпосередньо займає відчужуваний за договором склад № 5 та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування, в окрему земельну ділянку.

Отже, до відповідача-2 як нового власника будівлі складу, в силу положень статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, не перейшло право користування земельною ділянкою, кадастровий номер :04:001:6119 або її частиною.

До схожих правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2021 року №752/16038/19, який зазначив, що при укладенні договору купівлі-продажу нежилого будинку не дотримано вимог статті 120 ЗК України, оскільки його укладенню не передувало виділення частини земельної ділянки, яку безпосередньо займає відчужуваний за договором нежилий будинок, в окрему земельну ділянку, та не зазначено у договорі кадастровий номер земельної ділянки, при цьому у ньому зазначено код земельної ділянки, якої не існує.

За таких обставин, право постійного користування ВАТ "Волиньагропоставка" на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:6119 або на її частину не припинилось.

Крім того, згода на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 7,3628 га з кадастровим номером: :04:001:6119, яка розташована за адресою с. Рованці, Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області, згідно державного акта на право постійного користування землею серії І-ВЛ № 001803 не надавалася ні громадянину ОСОБА_1 , ні ТОВ "УЗТК Трейд", а надавалася ВАТ "Волиньагропоставка", яке й повинно було стати замовником технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Тому підстав для розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у ОСОБА_1 за відсутності відповідної згоди органу місцевого самоврядування, не було.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 904/6059/19 зазначино, що право користування земельною ділянкою не може припинятись для особи, яка правомірно продовжує володіти нерухомим майном, що розташоване на цій земельній ділянці, і до іншої особи перейшло право власності лише на частину нерухомого майна, проте інша частина продовжує перебувати у власності цієї особи, адже виходячи зі змісту частин 1, 3 статті 79-1, частин 1, 2, 6 статті 120 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою розповсюджується на її відповідну частину. З огляду на те, що у власності позивача продовжує перебувати частина будівель, тому аргументи скаржника, що набуття іншою особою права власності на частину будівель та споруд, які розташовані на спірній земельній ділянці є правовою підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою для попереднього землекористувача, ґрунтується на помилковому тлумаченні пункту «е» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України.

Положеннями частин 1, 2 статті 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

За змістом пункту 49 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051, Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107 - 137 цього Порядку.

Згідно з пунктом 136 цього Порядку відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107 - 111 і 113 цього Порядку;

внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом: проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку;

Зазначені норми права вказують на те, що у разі поділу земельної ділянки змінюються межі, площа та кадастровий номер цієї земельної ділянки, проте обсяг прав попереднього землекористувача, набутий на таку земельну ділянку у встановленому законом порядку на підставі Державного акта на право постійного користування землею, не змінюється, у зв`язку з чим зміна кадастрового номера, здійснена з дотриманням вищенаведених норм закону, не є правовою підставою, передбаченою положеннями статті 141 Земельного кодексу України, для припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Крім того, при здійсненні поділу земельної ділянки не було здійснено погодження меж новоствореної земельної ділянки із земельною ділянкою, що залишилася у ВАТ "Волиньагропоставка" в результаті такого поділу.

Згідно з статтею 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка, під якою розуміється комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Суд зазначає, що сама по собі процедура погодження меж полягає у пропозиції суміжному землекористувачу підписати відповідний акт.

Водночас, ні ОСОБА_1 , ні ТОВ "УЗТК Трейд" не лише не узгоджували межі новостворених земельних ділянок, а й не зверталися до ВАТ "Волиньагропоставка" з пропозицією узгодити такі межі.

Враховуючи викладене, поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:6119 був здійснений з порушенням чинного законодавства, що в свою чергу зумовлює протиправність державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0428.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону "Про Державний земельний кадастр" (далі - Закон) державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частинами 4 та 5 ст.9 Закону регламентовано, що державний кадастровий реєстратор здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг: здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки; втручання будь- яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" у разі, якщо відповідно до закону поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюються за погодженням з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами, до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, сформованої в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, також додаються документи, що належним чином підтверджують таку згоду.

Відповідно до ч. 5 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру також визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 4 Порядку, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр.

Відповідно до п.5 Порядку, до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Відповідно до п.110 Порядку, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, в електронній формі подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки; 3) електронний документ. У разі коли відповідно до закону поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюються за погодженням з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами, до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, сформованої в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, також додаються документи, що належним чином підтверджують таку згоду.

Відповідно до пункту 114 Порядку, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру; 3) ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Таким чином, державний кадастровий реєстратор відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області не дотримався вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр", Земельного кодексу України та не перевірив надану технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на відповідність вимогам чинного законодавства України, що регулює земельні правовідносини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,0216га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер: :04:001:0428 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру Волинській області відновити державну реєстрацію земельної ділянки, площею 7,3628га., з цільовим призначенням для обслуговування адміністративних та господарських будівель, кадастровий номер :04:001:6119.

Доводи відповідача 1 викладені у відзиві на позовну заяву, у запереченні на відповідь на відзив та у судовому засіданні є необґрунтованими, оскільки відповідачем-1 не надано належних та допустимих доказів про те, що поновлення закритої Поземельної книги і записів у ній після її закриття є технічно неможливим, в т.ч. шляхом відкриття нової Поземельної книги на ту саму земельну ділянки з тим же кадастровим номером. Згідно з пунктом 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Крім того, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Відповідно до п. 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 (далі - Положення, в редакції на час виникнення правовідносин), завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Згідно п.п. 11 п. 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації. Згідно пп. 47, 48 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2015 року № 15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні; веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Отже, державним органом, що здійснює повноваження з прийняття документації про внесення відомостей до Державного земельного кадастру та посадові особи якого вповноважені на внесення відомостей, їх зміну в Державний земельний кадастр, є Головне управління Держгеокадастру у Волинській області.

Враховуючи зазначене, позов ВАТ Волиньагропоставка» слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,0216га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер: :04:001:0428.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (43021, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Винниченка, буд.67, ) відновити державну реєстрацію земельної ділянки, площею 7,3628га, з цільовим призначенням для обслуговування адміністративних та господарських будівель, кадастровий номер :04:001:6119.

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (43021, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Винниченка, буд.67, ) на користь Відкритого акціонерного товариства Волиньагропоставка (43022, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Мамсурова, буд.13, ) 3028грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю УЗТК Трейд (36008, Полтавська обл., м.Полтава, вул.Автобазівська, буд.2/9, ) на користь Відкритого акціонерного товариства Волиньагропоставка (43022, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Мамсурова, буд.13, ) 3028грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 12.04.2024.

Суддя О. Г. Слободян