ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024м. ХарківСправа № 922/5024/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Хруслової А.К.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенерготрейд"
доКомунального підприємства "КУП`ЯНСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" Куп`янської міської ради Харківської області
простягнення коштів

за участю представників:

позивача - Демура І.Б.

відповідача Дем`яненко А.В.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ВОСТОКЕНЕРГОТРЕЙД" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до КП "КУП`ЯНСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.01.2022 №19/01/-1 в загальному розмірі 2 382 695,94 грн., яка складається з: 1.854.656,74 грн - основний борг; 90.644,69 грн - 3% річних, 437.394,51 грн - інфляційні збитки.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.11.2023 у справі №922/5024/23 позовну заяву ТОВ "ВОСТОКЕНЕРГОТРЕЙД" залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.12.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/5024/23.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.01.2024 у справі №922/5024/23 продовжений строк підготовчого провадження на 30 календарних днів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.02.2024 закрито підготовче провадження у справі №922/5024/23 та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні по суті 05.03.2024 у справі №922/5024/23 була оголошена перерва на 02.04.2024 о 12:20 год.

Представник позивача в судовому засіданні по суті 02.04.2024 позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Присутній у судовому засіданні по суті 02.04.2024 представник відповідача не заперечував проти наявності заборгованості з електричної енергії, проте відзиву на позов протягом розгляду справи до суду не надав.

Заслухавши вступне слово представників позивача та відповідача, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

На підставі заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 21.01.2022 між КП "КУП`ЯНСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" (споживач) та ТОВ "Востокенерготрейд" (постачальник) був укладений Договір про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.01.2022 №19/01-1 (далі - Договір). Згідно з його умовами постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії згідно з умовами цього Договору. Строк поставки до 31.12.2022.

Додатковою угодою від 01.02.2022 №1 внесені зміни до Договору, зокрема, згідно з пунктами 4.1., 4.2. Договору ціна за 1 кВт*год електричної енергії становить 3,075 грн без ПДВ. ПДВ - 0,615 грн, разом з ПДВ 3,69 грн. Загальна вартість цього Договору становить 14.514.863,00 грн з ПДВ.

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Згідно з пунктом 5.1. Договору споживач зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 6.2. Договору постачальник зобов`язався нараховувати та виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2022, а в частині виконання зобов`язань щодо поставки та оплати товару - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (пункт 12.1. Договору).

Додатком до заяви-приєднання КП "КУП`ЯНСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" визначений перелік об`єктів обліку споживання електричної енергії.

Також між сторонами була підписана Комерційна пропозиція (Додаток №2 до Договору).

Як зазначає позивач у позовній заяві ним на виконання умов Договору протягом лютого-квітня 2022 була продана електрична енергія в загальному розмірі 502.617,00 кВт*год на суму 1.854.656,74 грн, про що свідчать Акти прийому-передачі електричної енергії від 28.02.2022 №Е/Е-56, від 31.03.2022 №Е/Е-78, від 30.04.2022 №Е/Е-99.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 15.09.2023 вих. №15-09/2, в якому повідомив останнього про наявну заборгованість за отриману від ТОВ "Востокенерготрейд" електричну енергію в розмірі 1.854.656,74 грн та вимагав негайно сплатити заборгованість за Договором. Разом із листом позивач надіслав відповідачу Акт прийому-передачі електричної енергії.

У відповідь на вказаний лист відповідач повідомив позивача про те, що внаслідок активних бойових дій на території Куп`янської міської громади функціонування КП "КУП`ЯНСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" неможливо та зазначив про наявність форс-мажорних обставин на території України, що засвідчені листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

Враховуючи те, що відповідач не забезпечив своєчасну оплату за Договором, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних збитків

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до такого договору встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було зазначено вище, на виконання умов Договору у період лютий-квітень 2022 позивачем була продана відповідачу електрична енергія в загальній кількості 502.617,00 кВт*год на суму 1.854.656,74 грн.

Зазначена обставина не заперечувалася представником відповідача в судовому засіданні по суті 02.04.2024, у зв`язку з чим не підлягає доведенню з огляду на приписи частини першої статті 75 ГПК України (обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Станом на дату розгляду справи заборгованість КП "КУП`ЯНСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" зі спожитої електричної енергії за Договором перед позивачем становить 1.854.656,74 грн та залишається неоплаченою відповідачем.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідачем доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості в розмірі 1.854.656,74 грн до суду не подано.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги приписи статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України, якими передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору та діючого законодавства та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості, суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за поставлену електричну енергію в розмірі 1.854.656,74 грн.

Крім суми основного боргу позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 90.644,69 грн - 3% річних та 437.394,51 грн - інфляційних збитків.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних збитків.

Натомість, суд зазначає, що відповідно до пункту 4.7. Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

В пункті 3 Комерційної пропозиції зазначено, що рахунки за електроенергію направляються на електронну адресу споживача, вказану в заяві-приєднанні, не пізніше ніж за 5 днів до дати платежу.

А отже, оплата вартості спожитої електричної енергії здійснюється відповідачем на підставі отриманого від позивача рахунку на оплату, який повинен направлятися на електронну адресу споживача не пізніше ніж за 5 днів до дати платежу.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів надсилання позивачем рахунків на оплату відповідачу у спосіб, визначений у комерційній пропозиції до Договору, або в інший спосіб, наприклад, засобами поштового зв`язку.

Посилання представника позивача в судовому засіданні по суті 02.04.2024 на пункт 4.14. Договору суд вважає помилковим, оскільки даним пунктом передбачений порядок розрахунку за останній місяць постачання у 2022 році, доказів того, що договір достроково припинив свою дію матеріали справи не містять.

Таким чином нарахування 3% річних та інфляційних втрат за Актами прийому-передачі електричної енергії, починаючи з 06.03.2022 та до 30.09.2023 є помилковим та безпідставним. При цьому Акти прийому-передачі електричної енергії від 28.02.2022 №Е/Е-56, від 31.03.2022 №Е/Е-78, від 30.04.2022 №Е/Е-99 були отримані відповідачем лише 29.09.2023 за вх. №12393, про що свідчить посилання відповідача в листі від 12.10.2023. Інших доказів отримання вказаних актів матеріали справи не містять, а позивачем до позовної заяви не додано. Крім того, як вбачається з розрахунку позивача останній розраховує 3% річних та інфляційні втрати з 06.03.2022 та до 30.09.2023, проте відповідні акти отримані, як вже зазначалось 29.09.2023 року.

За таких обставин, здійсненні позивачем нарахування 3% річних у загальній сумі 90.644,69 грн та інфляційні збитки в розмірі 437.394,51 грн за період з 06.03.2022 та до 30.09.2023 задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано у відповідності до умов договору доказів надіслання рахунків відповідачу, та оскільки акти приймання передач були надіслані 15.09.2023 року та отримані відповідачем лише 29.09.2023 року.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями статті 129 ГПК України, згідно з якими судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно, витрати зі сплати судового збору в розмірі 27.819,85грн покладаються на відповідача, в іншій частині (7.920,59 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "КУП`ЯНСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" Куп`янської міської ради Харківської області (63705, Харківська обл., м. Куп`янськ, просп. Конституції, буд. 110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОКЕНЕРГОТРЕЙД" (62203, Харківська обл., Золочівський район, смт. Золочів(з), вул. Привокзальна, буд. 4, кім. 2, ) суму заборгованості за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії №19/01/-1 від 24.01.2022 в розмірі 1.854.656,74 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 27.819,85 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "09" квітня 2024 р.

Суддя Н.С. Добреля