УХВАЛА

про припинення процедури врегулювання спору за участю судді,

поновлення провадження у справі та

передачу справи на розгляд іншому судді

м. Київ

08.04.2024справа № 910/16611/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали справи №910/16611/23

за позовом Державної установи «Українські гідромеліоративні системи» (вул. Тургенєвська, буд. 82 А, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 23586474)

до Державного агентства водних ресурсів України (вул. Велика Васильківська, буд. 8, м. Київ 01004; ідентифікаційний код 37472104) та

Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області (вул. Коцюбинського, буд. 6, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 01037488)

про стягнення 10 000 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Українські гідромеліоративні системи» (далі - Установа) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з Державного агентства водних ресурсів України (далі - Агентство) та Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області (далі - Офіс) 10 000 грн упущеної вигоди за надання платних послуг за період з 07.02.2023 по 22.08.2023.

Позов мотивовано тим, що:

- відповідно до доручення Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки України від 14.04.2023 №11190/1/1-23 до звернення Комітету Верховної Ради України з питань аграрної та земельної політики від 12.04.2023 №04-11/12-2023/76181 Агентство у місячний строк мало забезпечити приведення положення організацій, що належать до сфери його управління, у відповідність до вимог законодавства в частині відсутності повноважень у сфері гідротехнічної меліорації земель та здійснити передачу окремо визначеного майна, що використовується для здійснення функцій з гідротехнічної меліорації земель, до сфери управління Державного агентства меліорації та рибного господарства України (далі - Держрибагентство); станом на 25.10.2023 (дату подання реєстрації в суді позовної заяви) зазначене доручення Агентством не виконано;

- згідно зі статтею 24 Закону України «Про меліорацію земель» експлуатація загальнодержавних і міжгосподарських меліоративних систем, які перебувають у державній власності, здійснюється підприємствами, установами і організаціями, що належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує гідротехнічної меліорації земель; тобто позивач є тією установою, яка здійснює експлуатація загальнодержавних і міжгосподарських меліоративних систем; вказане створює умови для перевищення повноважень Держводагентством та Офісом, нецільового використання бюджетних коштів, а також блокує завершення передачі до сфери управління Держрибагентства цілісних майнових комплексів, нерухомого та окремого індивідуально визначеного майна, що необхідне для здійснення функцій з меліорації, ускладнює планування сільгоспвиробниками своєї діяльності в частині меліорації земель та проведення підготовчих робіт до поливного сезону тощо;

- Офіс, що належать до сфери управління Агентства, незаконно використовуючи окреме індивідуально визначене майно, що має відношення до здійснення функцій з гідротехнічної меліорації земель (меліоративні системи та державне майно, що використовується для їх експлуатації) продовжує надавати платні послуги щодо: подачі (відведення) води юридичним і фізичним особам з меліоративних систем і водних джерел; підготовки та видачі юридичним і фізичним особам технічних умов на проведення інженерних робіт на об`єктах меліоративних систем;

- отримані такими установами грошові кошти, зважаючи на відсутність повноважень, пов`язаних із обслуговуванням систем гідротехнічної меліорації земель, витрачаються на інші цілі, не пов`язані із підтримкою таких систем у належному стані;

- постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2021 №539 «Деякі питання розподілу окремих повноважень центральних органів виконавчої влади у сфері меліорації земель» повноваження з гідротехнічної меліорації земель виключено з положення про Агентство, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №393, та передано Держрибагентству, яке в силу вимог Закону України «Про організацію водокористувачів та стимулювання гідротехнічної меліорації земель» мало б займатися його реалізацією;

- таким чином, незаконні дії (бездіяльність) відповідачів, які виступають учасником господарських відносин, реалізуючи повноваження власника майна, призводять до збитків позивача, який фактично позбавлений можливості надання господарських послуг особам, які уклали відповідні договори із відповідачами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2023 позовну заяву Установи залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

06.11.2023 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 02.11.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

20.11.2023 Агентство подало суду відзив на позовну заяву, в якому просило суд закрити провадження у справі, оскільки: стратегією зрошення та дренажу в Україні на період до 2030 року, схваленою розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №688, визначено, що «Фінансування зрошення та дренажу в Україні проводиться через Держводагентство за рахунок двох джерел: коштів з державного бюджету та надходжень від оплати послуг водокористувачами. Загальний бюджет Держводагентства в 2017 році становив 2,2 млрд. гривень, з яких 80 відсотків припадає на зрошення та дренаж. Близько 50 відсотків цих витрат фінансується державою, решта водокористувачами.»; зміст Положення про Офіс жодним чином не є доказом та підставою для наявності упущеної вигоди у позивача; вказане положення приведено у відповідність до вимог чинного законодавства України та затверджено наказом Агентства від 18.09.2023 №117, та розміщено на офіційному сайті Офісу; листом від 30.10.2023 №5320/10/11-23 Установі була надана копія вказаного положення; позивач не є органом фінансового контролю, а тому твердження останнього стосовно недоцільності використання бюджетних коштів Офісом є безпідставним та необґрунтованим, а також таким, що дискредитує орган державної влади (відповідач-1) та бюджетну організацію (відповідач-2); будь які посилання позивача на виконання чи невиконання відповідачами доручень Уряду, актів законодавства не стосується суті справи, оскільки не відноситься до сфери регулювання господарського судочинства та не стосується предмету даного позову (упущена вигода); право на управління об`єктом передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі; наразі відповідні акти між Держрибагентством та Агентством не підписані; чинними нормативно-правовими актами України не передбачена пряма передача об`єктів державної власності від центрального органу виконавчої влади до підприємств, установ та організацій, що не відносяться до сфери його управління; для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки особи (боржника); збитків, заподіяних такою особою; причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди; за відсутності одного з елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди.

28.11.2023 Офіс подав суду відзив на позов, в якому виклав аналогічні заперечення позову, як і Агентство та, зокрема, зазначив, що у Офісу відсутні протиправна поведінка і вина як обов`язкові елементи протиправної поведінки для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди.

04.12.2023 позивач подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що Агентство та Офіс ігнорує виконання та грубо порушує нормативно правові акти щодо порядку передачі об`єктів державної власності, що призводить до нанесення збитків Установі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/16611/23 та відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/16611/23 на 15.01.2024.

12.12.2023 відповідач-2 подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що:

- відповідно до пункту 1 положення Установи, затвердженого наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України (далі - Держрибагентства) 25.01.2023 №39 (в новій редакції; далі - Положення), Українські гідромеліоративні системи є державною неприбутковою установою;

- згідно з підпункту 14 пункту 4 Положення, Установа забезпечує експлуатацію державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем, проведення планово-запобіжних ремонтів меліоративних систем і споруд, а також здійснює ремонт внутрішньогосподарської меліоративної мережі та її гідротехнічних споруд на договірних засадах; оскільки зазначена Установа зареєстрована у 2012 році, то, цей вид діяльності був передбачений ще з 2012 року, і ніщо не заважало реалізовувати свої завдання раніше;

- як вбачається з зареєстрованих видів економічної діяльності (вказаних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), Установа не має права здійснювати свою діяльність із експлуатації меліоративних систем;

- відповідно до переліку дозволів на спеціальне водокористування, які видаються Держводагентством, Установа не має такого дозволу, а тому позивачем не вжито заходів щодо забезпечення належної роботи меліоративних систем;

- правові підстави для надання платних послуг Установою відсутні;

- позивачем не надано обґрунтованих пояснень, чому саме ця Установа зазнала ймовірних збитків у вигляді упущеної вигоди, а не інші 10 юридичних осіб, які також знаходяться у сфері управління Держрибагентства;

- на запит щодо надання інформації про укладені та виконані договори, надавачами послуг/виконавцями робіт за якими була Установа протягом 2021, 2022, 2023 років, Установа повідомила, що вказані договори не укладалися, тобто позивачем не було вжито жодних дій для отримання надходжень.

13.12.2023 Офіс подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що твердження позивача у відповіді на відзив прямо суперечать позовним вимогам; позивачем не доведено наявності збитків та їх розміру, а також причинного зв`язку, внаслідок якого позивачу заподіяно такі збитки, а тому не підлягає стягненню з відповідачів упущена вигода; незрозумілим та необґрунтованим є також і період, який позивач вказує як такий, протягом якого його право нібито було порушено.

11.01.2024 Офіс подав суду клопотання про долучення доказів.

Протокольною ухвалою від 15.01.2024 суд відмовив позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів, а відповідачу відмовив у задоволенні клопотання про надання позивачу строку на усунення недоліків позову.

У підготовчому засіданні 15.01.2024 оголошено перерву до 19.02.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/16611/23 на 11.03.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 задоволено клопотання Офісу про врегулювання спору за участю судді; призначено проведення процедури врегулювання спору у справі №910/16611/23 за участю судді; призначено спільну нараду сторін та судді у справі №910/16611/23 на 08.04.2024 та зупинено провадження у справі до припинення врегулювання спору за участю судді.

08.04.2024 Установа, Агентство і Офіс подали суду клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи та відкладення судового засідання, оскільки: представник позивача - директор Установи Мишкін А.О. у відпустці; представник Агентства Козловцева О.А. повідомила, що сторонами ще не узгоджена позиція, а представник Офісу Перцьовий І.С. знаходиться на лікарняному.

Господарський суд міста Києва вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотань Установи, Агентства і Офісу, оскільки суд призначав на 08.04.2024 не судові засідання, а спільну нараду зі сторонами, відкладення якої нормами Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не передбачено.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 189 ГПК України врегулювання спору за участю судді припиняється у разі закінчення строку врегулювання спору за участю судді.

Частинами другою та четвертою статті 189 ГПК України передбачено, що про припинення врегулювання спору за участю судді постановляється ухвала, яка оскарженню не підлягає. Одночасно суддя вирішує питання про поновлення провадження у справі.

У разі припинення врегулювання спору за участю судді з підстав, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, справа передається на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З огляду на недосягнення сторонами згоди щодо мирного врегулювання спору, суд дійшов висновку стосовно наявності підстав для припинення процедури мирного врегулювання, поновлення провадження у справі та передачі справи № 910/16611/23 на розгляд іншому судді, у порядку, передбаченому статтею 32 ГПК України.

Керуючись статтями 189, 230, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Припинити процедуру врегулювання спору за участю судді у справі №910/16611/23.

2. Поновити провадження у справі № 910/16611/23.

3. Передати справу № 910/16611/23 на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набрала законної сили 08.04.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко