РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2024Справа № 910/9836/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Лобок К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" (04080, місто Київ, вулиця Межигірська, будинок 81)

до BERLION PROM KFT (1145 Budapest, Mexikoi ut 65/B. fszt. 2. Hungary (1145 Будапешт, Mexikoi ut 65/B. fszt. 2., Угорщина)

про стягнення 60 000 Євро.

Представники учасників справи:

Від позивача: Коломієць Т.М.

Від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до BERLION PROM KFT про стягнення 60 000 Євро.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Контрактом поставки № А2-30 від 30.11.2022, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 60 000 євро.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; зобов`язано позивача в строк до 04.08.2023 надати суду чотири примірники нотаріально засвідченого перекладу на угорську мову позовної заяви з доданими до неї документами та ухвали про відкриття провадження у справі № 910/9836/23 від 20.07.2023, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, підтвердження про вручення документа. Підготовче засідання призначено на 27.11.2023.

04.08.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про доручення перекладів.

Представник відповідача 27.11.2023 в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином, як вбачається з витягу сайту АТ "Укрпошта", представник відповідача отримав ухвала суду від 20.07.2023 о 01.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2024.

Представник відповідача 15.01.2024 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.03.2024, зобов`язати позивача в строк до 29.01.2024 надати суду один примірник нотаріально засвідченого перекладу на угорську мову ухвали про повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

23.01.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів на виконання ухвали суду від 15.01.2024.

05.02.2024 засобами поштового зв`язку до суду від Центрального органу запитуваної Держави (Угорщина) надійшов лист.

Представник відповідача 11.03.2024 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 08.04.2024, зобов`язати позивача в строк до 18.03.2024 надати суду один примірник нотаріально засвідченого перекладу на угорську мову ухвали про повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

15.03.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів на виконання ухвали суду від 11.03.2024.

Представник відповідача 08.04.2024 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, як вбачається з витягу із сайту АТ «Укрпошта» за штрих-кодом RL061356073UA «відправлення повернуто відправнику: одержувач відсутній під час доставки».

Згідно приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивач у судовому засіданні 08.04.2024 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідно до ст. 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Згідно зі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 08.04.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25.01.2006 року № 1-5/45 в цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 між BERLION PROM KFT (далі-постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" (далі-покупець) укладено контракт поставки № А2-30, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцю обладнання (далі-товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

Найменування та кількість товару, що поставляється за даним контрактом, визначається у Специфікації. Товар, зазначений в одній специфікації, може поставлятися партіями згідно заявок покупця (п.2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.4, 3.5 Договору, право власності на кожну партію товару переходить від постачальника до покупця в момент прибуття товару в місце поставки, зазначене у специфікації Контракту. Постачальник відвантажує товар покупцю з наступними документами: експортна декларація, транспортна накладна (CMR), пакувальний лист, сертифікат походження товару, технічна документація товару.

Ціна на товар визначається в Специфікації. Вартість товару включає - упаковку, маркування, розмитнення, а також регламентується Специфікацією. Валюта контракту - Євро (п. 4.1, 4.3 Контакту).

Згідно до п. 5.1 правочину, умови оплати кожної партії товару визначається у Специфікації до Контракту.

Факт поставки товару підтверджується актом приймання-передачі, підписаним з обох сторін (п. 6.1 Контракту).

Відповідно до пп. 7.2.1 та 7.4.1 Контракту, постачальник зобов`язується здійснити поставку товару, в свою чергу, покупець зобов`язується повністю та своєчасно оплатити постачальнику вартість кожної партії товару нa умовах цього Контракту та Специфікацій до нього.

Якщо сторони не дійдуть згоди у вирішенні спору, будь-яка із сторін вправі передати спір на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-розмисловій палаті України. Спір вирішується одним арбітром, який спільно призначається Сторонами. Якщо сторони не дійдуть згоди щодо кандидатури арбітра протягом 30 днів, арбітр призначається МКАС. (п. 10.2, 10.3 Контракту).

У випадку невиконання або неналежного виконання будь-якою зі Сторін своїх обов`язків за даним Контрактом винна сторона відшкодовує іншій Стороні спричинені цим збитки у відповідності до чинного законодавства України. Сторони домовились, що збитки стягуються в повній сумі понад штрафні санкції та неустойку (п.11.1 Контракту).

Контракт вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2023 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (12.1 Контракту).

30.11.2022 між BERLION PROM KFT та Товариством з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" укладено додаткову угоду №1 до Контракту поставки № А2-30 від 30.11.2022, з якої вбачається, що сторони внесли зміни до п.3,8 Специфікації №1 та п.11.2 Контракту, доповнили розділ 6 п. 6.3. Контракту, виключили п. 11.3 із Контракту.

Відповідно до Специфікації №1 до Контракту поставки № А2-30 від 30.11.2022, постачальник мав поставити дизельний генератор; модель 176 DW 5C, ціна 1 одиниці товару становить 150 000 Євро 00 центів, термін поставки - непізніше 28 лютого 2023 року, умови оплати: покупець сплачує постачальнику передплату 40% вартості партії Товару не пізніше 15.12.2022. Решту оплати в розмірі 60% покупець сплачує постачальнику не пізніше ніж за один день до дати поставки Товару. Датою оплати є дата надходження коштів на рахунок постачальника.

Як вбачається з інвойсу № BERL221207/2 від 07.12.2022, позивач мав здійснити перерахування коштів на рахунок відповідача в розмірі 60 000,00 Євро.

На виконання вищевказаного, покупцем сплачено постачальнику передоплату 40 % від загальної вартості товару, що підтверджується копією платіжної інструкції №31 від 19.12.2022 року.

Однак, у порушення договірних зобов`язань, відповідач не виконав поставку дизельного генератора в строк, який визначений специфікацією №1 до Контракту поставки № А2-30 від 30.11.2022.

09.06.2023 позивач звернувся до відповідача з листом-претензією, в якій просив останнього повернути суму передоплати протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги на електронну пошту, а саме: до 16.06.2023. Однак, претензія від 09.06.2023 залишена постачальником без виконання та мотивованої відповіді.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання із поставки товару за Контракту поставки № А2-30 від 30.11.2022, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати в розмірі 60 000 євро.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що 30.11.2022 між позивачем та відповідачем укладено контракт поставки № А2-30 від 30.11.2022, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцю обладнання (далі-товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

При цьому, сторони у п. 8 специфікації в редакції додаткового договору №1 погодили, що покупець сплачує постачальнику передплату 40% вартості партії Товару не пізніше 15.12.2022. Решту оплати в розмірі 60% покупець сплачує постачальнику не пізніше ніж за один день до дати поставки Товару; термін поставки - непізніше 28 лютого 2023 року

На виконання умов контракту, позивачем, на підставі виставленого відповідачем інвойсу № BERL221207/2 від 07.12.2022, перераховано на користь відповідача попередню оплату в сумі 60 000,00 євро, що підтверджується копією платіжної інструкції №31 від 19.12.2022 року, які містяться в матеріалах справи.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, у відповідності до п.7 Специфікації №1 в редакції додаткового договору №1 до контракту поставки № А2-30 від 30.11.2022, кінцевою датою поставки товару було 28.02.2023

Проте, в порушення умов цього контракту та специфікації, відповідач поставку товару не здійснив.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ч. 1 статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 ЦК України).

За змістом ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листом-претензією від 09.06.2023, в якій просив останнього повернути суму передоплати протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги на електронну пошту, а саме: до 16.06.2023. Однак, претензія від 09.06.2023 залишена постачальником без виконання та мотивованої відповіді.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості у розмірі 60 000,00 Євро належним чином доведений, документально підтверджений та не спростовано відповідачем, а тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин".

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" задовольнити повністю.

2. Стягнути з BERLION PROM KFT (1145 Budapest, Mexikoi ut 65/B. fszt. 2. Hungary (1145 Будапешт, Mexikoi ut 65/B. fszt. 2., Угорщина; реєстраційний код: 01-09-391343; код EUID HUOCCSZ01-09-39-1343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" (04080, місто Київ, вулиця Межигірська, будинок 81; ) заборгованість у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) євро та витрати по сплаті судового збору в розмірі 36 072 (тридцять шість тисяч сімдесят дві) грн. 90 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2024.

Суддя М.Є.Літвінова