РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024Справа № 910/16458/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумні енергосистеми"

до Приватного акціонерного товариства "Електроград"

про стягнення 1 012 986,84 грн

Представники:

від позивача: Півень Д.О.

від відповідача: Захарченко Ю.М., Марусич М.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Розумні енергосистеми" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Електроград" про стягнення 1 012 986,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю товару № 484-РЕС від 06.07.2022 в частині своєчасної поставки товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 733 605,84 грн пені та 279 381,00 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 позовну заяву залишено без руху.

02.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

13.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

15.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

17.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

У прохальній частині відзиву, зокрема, містилося клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Згідно зі ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Статтею 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті (ст. 182 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши подані сторонами процесуальні документи та докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для здійснення розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, а відтак, задоволення клопотання відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 суд ухвалив: здійснювати розгляд справи № 910/16458/23 у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначити на 13.02.2024.

19.01.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

За наслідками розгляду клопотання відповідача, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення підготовчого засідання 13.02.2024 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявника.

13.02.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 13.02.2024 прибув представник позивача, представники відповідача у підготовче засідання не прибули.

Відповідно до ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду, враховуючи клопотання відповідача, у підготовчому засіданні 13.02.2024, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 05.03.2024.

27.02.2024 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Електроград" надійшло клопотання про участь судовому засіданні, яке призначено на 05.03.2024 та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №910/16458/23 з використання системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 суд ухвалив: відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Електроград» про участь судовому засіданні, яке призначено на 05.03.2024 та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №910/16458/23 з використання системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».

05.03.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

У підготовче засідання 05.03.2024 прибув представник позивача, представники відповідача у підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні 05.03.2024 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 05.03.2024, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.04.2024.

08.03.2024 та 12.03.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За наслідками розгляду клопотань відповідача, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення судового засідання 02.04.2024 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявника.

27.03.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення.

01.04.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

У судове засідання 02.04.2024 прибув представник позивача, представники відповідача взяли участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представники відповідача проти задоволення позову заперечили.

У судовому засіданні 02.04.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Розумні енергосистеми" (покупець, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Електроград" (постачальник, відповідач) укладено Договір № 484-РЕС про закупівлю товару (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець - прийняти і оплатити такий товар, код згідно УКТ ЗЕД: 8537 (далі - Товар), 2022 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією.

Відповідно до п. 3.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 16.09.2022 до Договору, сума цього договору становить 4 656 350,00 грн, крім того ПДВ 20% - 931 270,00 грн. Разом з ПДВ - 5 587 620,00 грн.

Вартість Товару становить 4 631 350,00 грн, крім того ПДВ 20% - 926 270,00 грн. Разом з ПДВ - 5 557 620,00 грн (п.п. 3.1.1).

Вартість послуг з шеф-монтажу Товару становить: вартість товару 25 000,00 грн, крім того ПДВ 20% - 5 000,00 грн. Разом з ПДВ - 30 000,00 грн.

Пунктом 4.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 16.09.2022 до Договору визначено, що розрахунки за цим договором здійснюються у національній валюті України, в наступному порядку:

4.1.1. Аванс 80% вартості замовленого Товару сплачується на підставі отриманого покупцем рахунку. Рахунок надається постачальником покупцю протягом 1 робочого дня з дати письмової вимоги від покупця.

4.1.2. Остаточний розрахунок у розмірі 20% вартості замовленого Товару здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з дати поставки відповідного Товару та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього Договору.

4.1.3. Розрахунки за послуги з шеф-монтажу за цим Договором (п. 3.1.2) здійснюються шляхом 100% оплати покупцем наданих постачальником послуг впродовж 30 календарних днів з дати фактичного закінчення шеф-монтажу та підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Розрахунок надається постачальником протягом 3-х календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі наданих шеф-монтажних послуг.

Згідно з п. 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 16.09.2022 до Договору, Товар поставляється протягом 90 календарних днів поставки з дати отримання постачальником авансового платежу згідно п.п. 4.1.1 Договору. Поставка Товару на склад покупця здійснюється з обов`язковим попереднім узгодженням дня, товару, що поставляється, з покупцем.

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання кожною стороною та діє до 31.12.2023 року включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного завершення. Цей Договір є укладеним з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін, у тому числі, з використанням кваліфікованого електронного підпису (далі - «КЕП»), може бути скріплений печатками сторін. Додаткові угоди та інші договірні документи (заявки, специфікації, додаткові угоди, додатки до договору, інше), первинні бухгалтерські документи (в тому числі, акти наданих послуг/виконаних робіт/акти приймання-передачі, видаткові накладні, за виключенням, товарно-транспортних накладних), листи та інші документи за Договором, можуть бути оформлені сторонами в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису (далі - «КЕП») або на паперовому носії. Документи за Договором набувають чинності з дати підписання обома сторонами (в тому числі, з використанням КЕП) та можуть бути скріплений печатками сторін. Сторони погодили, що документи за Договором можуть складатися в електронній формі та підписуватися сторонами з використанням КЕП в будь-якому з таких сервісів: «ВЧАСНО» (vchasno.com.ua), M.E.Doc та в інших (надалі - «Сервіс для електронного підписання»). Сторони встановили наступних повноважних представників під час обміну документами між сторонами в Сервісі електронного підписання: від постачальника ; від покупця - за укладання, супровід договору, листування по договору, відправлення заявок на поставку , за отримання первинної документації - працівники УСГ . Підписання та обмін документами в Сервісі електронного підписання здійснюється у порядку і у строки, що встановлені в Договорі. Роздруківки/копії електронних документів, підписані за допомогою КЕП, можуть бути засвідчені уповноваженим представником сторони за правилами засвідчення вірності копій документів (п. 11.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 484-РЕС/3 від 19.01.2023 до Договору).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є змішаним договором та в частині спірних правовідносин підлягають застосуванню норми, що регулюють правовідносини за договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу 4 446 096,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3678162 від 29.09.2022 з призначенням платежу: «Аванс за КРП-10, согл дог № 484-РЕС от 05.07.2022г, сч № ОФ00-000064 от 26.09.2022, в т.ч. НДС 741 016.0 грн».

Відповідач здійснив поставку товару вартістю 5 557 620,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № ОФ00-000029 від 19.05.2023.

Так, позивач зазначає, що поставка товару відповідно до умов Договору мала бути здійснена не пізніше 28.12.2022, однак, фактично була здійснена лише 19.05.2023, з огляду на що позивач направив відповідачу Претензію про сплату штрафних санкцій № 2 від 10.07.2023, у якій вимагав протягом 10 календарних днів з дати отримання претензії здійснити оплату штрафу у розмірі 279 381,00 грн та неустойки у розмірі 733 605,84 грн.

Однак, як стверджує позивач, вимоги, викладені у Претензії про сплату штрафних санкцій № 2 від 10.07.2023 виконані відповідачем не були, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю товару № 484-РЕС від 06.07.2022 в частині своєчасної поставки товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 733 605,84 грн пені та 279 381,00 грн штрафу.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що позивач порушив умови оплати вартості товару, передбачені 4.1.1. Договору , а саме: здійснив оплату не 4 470 095,00 грн., а лише 4 446 096,00 грн. Також, у відповіді на претензію АТ «Електроград» повідомляло, що не мало можливості приступити до виготовлення обладнання з тих підстав, що узгодження схемних рішень проектною організацією ТОВ «ЕДС-ПРОЕКТ» по КРП-10кВ «Черноморський» було здійснено лише 28 грудня 2022 року, відповідно з цієї дати необхідно відраховувати строк поставки 90 днів який спливає 28 березня 2023 року. Крім того, порушення умов Договору зумовлене наявністю форс-мажорних обставин, оскільки, майну товариства, яке розташоване у м. Кривому Розі тричі нанесено дійсну матеріальну шкоду внаслідок ракетних обстрілів агресором території міста Кривого Рогу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 06.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Розумні енергосистеми" та Приватним акціонерним товариством "Електроград" було укладено Договір № 484-РЕС про закупівлю товару, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець - прийняти і оплатити такий товар, код згідно УКТ ЗЕД: 8537, 2022 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією.

Згідно з п. 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 16.09.2022 до Договору, Товар поставляється протягом 90 календарних днів поставки з дати отримання постачальником авансового платежу згідно п.п. 4.1.1 Договору. Поставка Товару на склад покупця здійснюється з обов`язковим попереднім узгодженням дня, товару, що поставляється, з покупцем.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі не поставки, недопоставки, поставки Товару з порушенням строку, передбаченого у цьому Договорі, постачальник перед покупцем несе наступну відповідальність:

7.2.1. у випадку прострочення поставки (не поставки, недопоставки) Товару в межах 10 календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від суми цього Договору.

7.2.2. у випадку прострочення поставки (не поставки, недопоставки) Товару понад 10 календарних днів, постачальник починаючи з 11-го календарного дня додатково до штрафу передбаченому у п.п. 7.2.1. сплачує покупцю неустойку у розмірі 0,1% від вартості непоставленого/недопоставленого Товару та/або Товару, поставленого з порушенням строків, за кожен день прострочення.

Судом було встановлено, що на виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу 4 446 096,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3678162 від 29.09.2022 з призначенням платежу: «Аванс за КРП-10, согл дог № 484-РЕС от 05.07.2022г, сч № ОФ00-000064 от 26.09.2022, в т.ч. НДС 741 016.0 грн».

Тобто, позивач виконав умови п.п. 4.1.1. Договору, а саме сплатив 80% вартості Товару, визначеного п.п. 3.1.1 Договору (80% від 5 557 620,00 грн), чим спростовуються відповідні заперечення відповідача.

Так, поставка Товару, зважаючи на умови укладеного між сторонами Договору, мала бути здійснена не пізніше 28.12.2022, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив строки поставки Товару та фактично здійснив таку поставку 19.05.2023.

При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що останній не мав можливості приступити до виготовлення обладнання з тих підстав, що узгодження схемних рішень проектною організацією ТОВ «ЕДС-ПРОЕКТ» по КРП-10кВ «Черноморський» було здійснено лише 28 грудня 2022 року, відповідно з цієї дати необхідно відраховувати строк поставки 90 днів який спливає 28 березня 2023 року, оскільки, такі твердження не узгоджуються з умовами укладеного між сторонами Договору, а строк поставки пов`язаний саме з моментом здійснення постачальником авансового платежу згідно з п.п. 4.1.1 Договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд зазначає, що обґрунтованим періодом нарахування пені є період з 08.01.2023 по 18.05.2023 включно, відтак, зробивши перерахунок, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 728 048,22 грн, а відтак, вимоги про стягнення 733 605,84 грн пені підлягають частковому задоволенню в зазначеній сумі.

Разом з тим, перевіривши розрахунок штрафу, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 279 381,00 грн штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 4 ст. 219 ГК України сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 року № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат ТПП, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката ТПП беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Сама по собі наявність форс-мажорних обставин, не є безумовною підставою ні для припинення зобов`язань, ні для звільнення від їх виконання.

Відповідно до норм чинного законодавства України обставина непереборної сили звільняє лише від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося внаслідок такого форс-мажору, але не звільняє від виконання відповідного зобов`язання і не є підставою для припинення зобов`язань. Проте і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження наявності обставин, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за Договором у визначений таким договором строк, з огляду на що, суд приходить до висновку про необґрунтованість наведених відповідачем доводів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Електроград" (01014, місто Київ, вул. Соловцова Миколи, будинок 2, офіс 38; ідентифікаційний код: 30734728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумні енергосистеми" (04076, місто Київ, пр. Бандери Степана, будинок 14Б, приміщення 85; ідентифікаційний код: 43738365) штраф у розмірі 279 381 (двісті сімдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят одну) грн. 00 коп., пеню у розмірі 728 048 (сімсот двадцять вісім тисяч сорок вісім) грн 22 коп. та судовий збір у розмірі 15 111 (п`ятнадцять тисяч сто одинадцять) грн 44 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.04.2024

Суддя Ю.В. Картавцева