ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5717/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ"

про визнання трудових відносин припиненими

за участю представників:

від позивача - Глушенко О.В.

від відповідача- не прибув

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ" про визнання трудових відносин припиненими з 30.09.2008 у зв`язку із звільненням за власними бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Ухвалою від 02.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.02.2024. Суд встановив відповідачу строк для подання відзиву 15 днів з моменту отримання ухвали та звернув його увагу на обов`язок зареєструвати електронний кабінет відповідно до ст. 6 ГПК України, що ним не було здійснено.

Ухвалою від 07.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 06.03.2024.

Ухвалою від 06.03.3024 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 10.04.2024.

Ухвали, надіслані судом на адресу відповідача, зазначену в позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АДРЕСА_1 , повернулись до суду без вручення.

Згідно з ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позов відповідач не надав, в засідання не прибув, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ" (далі відповідач) про визнання трудових відносин припиненими з 30.09.2008 у зв`язку із звільненням за власними бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 02.08.2007 його було призначено на посаду директора ТОВ ФРЕГАТ на підставі наказу № 5 від 02.08.2007, що вбачається із запису № 10 трудової книжки НОМЕР_1 .

30.09.2008 позивача було звільнено з посади директора ТОВ ФРЕГАТ на підставі наказу № 11 від 30.09.2008 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП, що вбачається із запису № 11 трудової книжки НОМЕР_1 .

В подальшому, відповідно до записів в трудовій книжці, позивач неодноразово працевлаштовувався на інші роботи.

Позивач зазначає, що він не виконує обов`язків директора відповідача та не отримує заробітну плату від нього, на підтвердження чого він надав роздруківку платника податків із особистого електронного кабінету позивача.

Однак, переглядаючи відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач встановив, що він до сих пір зазначений в державному реєстрі директором ТОВ ФРЕГАТ. З огляду на викладене, позивач вважає, що порушено його права, оскільки зазначення його директором ТОВ ФРЕГАТ покладає на нього обов`язки посадової особи.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, здійсненого судом (а.с. 43-45) вбачається, що наразі зареєстровано юридичну особу ТОВ ФРЕГАТ код 31373818, місцезнаходження м. Одеса вул. Старопортофранківська 101, керівник - ОСОБА_1 , засновник - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (в редакції станом на час звільнення позивача - 30.09.2008) працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників (в редакції станом на 30.09.2008) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.3, 2.4 цієї Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Матеріалами справи підтверджується, що 30.09.2008 позивача було звільнено з посади директора ТОВ ФРЕГАТ на підставі наказу № 11 від 30.09.2008 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП, що вбачається із запису № 11 трудової книжки НОМЕР_1 .

Згідно з ст. 97 ЦК України (в редакції станом на час звільнення позивача - 30.09.2008) управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

2. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу.

3. Члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов`язків.

4. Назвою виконавчого органу товариства відповідно до установчих документів або закону може бути "правління", "дирекція" тощо.

Відповідно до ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно з ст. 143 ЦК України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Статтею 145 ЦК України передбачено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

2. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства.

3. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

4. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить:

1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання;

2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу;

3) створення та відкликання виконавчого органу товариства;

4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів;

5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства;

6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

7) виключення учасника із товариства;

8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань.

Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

До матеріалів справи не надано копії статуту ТОВ ФРЕГАТ, а також не надано рішення загальних зборів ТОВ ФРЕГАТ про звільнення директора ОСОБА_1 .

Однак, суд враховує, що відповідно до вимог чинного на 30.09.2008 законодавства до трудової книжки позивача було внесено запис про його звільнення за власними бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу № 11 від 30.09.2008.

Однак, до цього часу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено відомостей про звільнення ОСОБА_1 з посади директора відповідача.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань до реєстру вносяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, який набрав чинності 17.06.2018, посадовими особами товариства є члени виконавчого органу, наглядової ради, а також інші особи, передбачені статутом товариства.

Згідно з ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Таким чином, невнесення відповідачем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про звільнення позивача, покладає на позивача обов`язки посадової особи ТОВ ФРЕГАТ проти його волі, тобто порушує законні права та інтереси позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ" (код 31373818, м. Одеса, вул. Старопортофранківська 101) припиненими з 30.09.2008 у зв`язку із звільненням за власними бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ" (код 31373818, м. Одеса, вул. Старопортофранківська 101) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 2684грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 квітня 2024 р.

Суддя В.В. Литвинова