ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"09" квітня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/190/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглянув справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного підприємства "Приватна агрофірма "ЛАН"

про визнання незаконним наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом , у якому просить визнати незаконним наказ приватного підприємства "Приватна агрофірма "ЛАН" від 01.12.2023 року про припинення повноважень директора ПП ПАФ "ЛАН" ОСОБА_1 з 30 листопада 2023 року на підставі рішення оформленого протоколом №30/1 1-23-1 від 30.11.2023 року, загальних зборів Власників, а також про звільнення ОСОБА_1 з посади директора приватного підприємства ПАФ "ЛАН" на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпПУ з 30 листопада 2023 року.

Ухвалою від 23.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 19.03.2024.

18.03.2024 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника ОСОБА_2 , в якому також позивач просив призначати справу не раніше 25.04.2024.

18.03.2024 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікуванні. В клопотання представник ОСОБА_2 також просив призначити справу не раніше 19.04.24.

Ухвалою суду від 19.03.2024 у зв`язку з неявкою учасників відкладено розгляд справи до 09.04.2024 з урахуванням визначеного законом строку підготовчого провадження.

08.04.24 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку з хворобою представника.

Також 08.04.2024 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою.

09.04.2024 позивач в підготовче засідання не з`явився, представника не направив.

Позовна заява підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 183 ч.1 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою (тобто главою 3 розділу ІІІ).

Глава 3 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України не передбачає наслідків неявки позивача, тому застосуванню підлягає стаття 202 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 202 ч.1 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В контексті вказаної норми таким випадком є частина 4 статті 202, яка вказує на те, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У даному випадку, оскільки позивач повідомив причини неявки, суд має оцінити їх поважність. Безумовно, хвороба учасника справи є поважною причиною його неявки до суду. Однак у даному випадку така причина зазначена повторно; причина стосується не позивача а представника; позивачу як мінімум 18.03.2024 було відомо про хворобу свого представника, тому позивач мав можливість вжити розумних заходів на укладення угоди з іншим представником; позивач не вказав жодної причини про неможливість особистої явки до суду.

З огляду на викладене суд вважає неповажними причини неявки позивача у підготовче засідання.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки інших альтернативних дій суду в разі неявки позивача без поважних причин та відсутністю його заяви про розгляд справи за його відсутності, закон не передбачає.

Тобто процесуальний закон імперативно вказує на обов`язок судді залишити позов без розгляду.

Такий висновок судом зроблено з урахуванням наступного.

Вказані положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності господарського судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. В разі неможливості чи не бажанні взяти участь в судовому засіданні, позивач наділений правом подати до суду відповідну заяву про наявність поважних причин неявки в судове засідання з проханням відкласти розгляд справи або про розгляд справи за його відсутності.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Частина 4 ст. 202, п.4 ч.1 ст.226 ГПК України не передбачають вимоги , що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Також положення ч.4 ст. 202 та п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

В даному випадку, оскільки позивач такої заяви не подавав, суд не повинен давати оцінку можливості вирішення спору за відсутності позивача.

Норми процесуального закону іманентно презюмують, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті 202 ГПК України встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина четверта цієї статті сконструйована таким чином, що зобов`язує суд не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, застосувавши таким чином до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач не з`явився в судове засідання й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідач щодо нього чинив протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він (позивач) фактично сигналізує про свою нехіть до спору.

Відповідно до ст. 45 ч.2 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, тому позивач, як ініціатор судового розгляду справи, насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Аналогічні висновки зроблені у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 05.06.2020 у справі No910/16978/19, від 13.09.2019 у справі №916/3616/15, від 18.11.2022 у справі №905/458/21.

Також суд враховую висновки, які зроблені у постановах Великої палати Верховного суду від 27.05.2020 у справі №9901/11/19 та від 18.12.2019 у справі №9901/949/18 щодо застосування норм статей 205 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України, які є подібними до норм статей 202 та 226 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 202, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без розхгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 10.04.2024

Суддя Тимошенко О. М.

1 - в справу

2 - позивачу - рек з повідомл

- відповідачу до ЕК