ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.04.2024 Справа № 914/2034/23

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Електрон», м. Львів
про:розстрочення виконання рішення суду
у справі:№914/2034/23
за позовом:Львівської міської ради, м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Електрон», м. Львів
про:стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від стягувача:Гузюк Н.І. представниця;
від боржника:не з`явився.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ.

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2034/23 за позовом Львівської міської ради (надалі Стягувач, Міська рада) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Електрон» (надалі Боржник, ТОВ «Автотранс-Електрон») про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2023 позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Автотранс-Електрон» на користь Львівської міської ради 548`653,82 грн. основного боргу, 272`273,82 грн. інфляційних втрат, 46`654,30 грн. 3% річних та 13`013,72 грн. судового збору, повернуто Львівській міській раді з Державного бюджету України 97,48 грн. судового збору, сплаченого згідно із платіжною інструкцією №202 від 23.06.2023.

Представником відповідача за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано заяву про розстрочення виконання рішення суду (вх. №893/24 від 06.03.2024).

Ухвалою від 08.03.2024 суд відклав вирішення питання про прийняття вказаної заяви до розгляду до повернення матеріалів справи №914/2034/23 до Господарського суду Львівської області.

За результатами апеляційного перегляду справи, до Господарського суду Львівської області повернулися матеріали справи №914/2034/23.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 відмовлено у задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача б/н від 18.12.2023 (вх. ЗАГС №01-05/3828/23), залишено без змін рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2023 у справі №914/2034/23.

Ухвалою від 26.03.2024 суд прийняв заяву до розгляду, розгляд заяви призначив на 08.04.2024.

Представниця стягувача у судове засідання 08.04.2024 з`явилась, подала за допомогою підсистеми «Електронний суд» заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду (вх. №8620/24 від 28.03.2024).

Боржник явки повноважного представника у судове засідання 08.04.2024 не забезпечив, подав за допомогою підсистеми «Електронний суд» заяву про відкладення судового засідання із розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду (вх. №9503/24 від 08.04.2024).

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

Клопотання боржника про відкладення судового засідання із розгляду заяви обґрунтоване тим, що його представник адвокат Михайленко Є.О., не має змоги прибути у судове засідання у зв`язку із сімейними обставинами.

Розглянувши відповідне клопотання, врахувавши наявність заперечень від сторони стягувача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, позаяк таке клопотання не підтверджене будь-якими доказами. Боржник не надав належного обґрунтування неможливості явки адвоката у судове засідання, обмежившись лише загальним посиланням на сімейні обставини.

До того ж, згідно із ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У поданій заяві не наведено обґрунтування неможливості явки у судове засідання іншого представника, ніж адвокат Михайленко Є.О., у тому числі керівника ТОВ «Автотранс-Електрон».

В цей же час, положення ч. 3 ст. 331 ГПК України обмежують строк розгляду заяви про розстрочення виконання рішення десятьма днями з моменту її надходження.

З огляду на все викладене вище суд відмовляє в задоволенні поданого клопотання про відкладення розгляду справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи боржника.

Заява про розстрочення виконання рішення суду обґрунтована тим, що на даний час боржник не має можливості виконати судове рішення, через складні умови ведення підприємницької діяльності в умовах запровадженого воєнного стану та збитковість підприємства. Разом з цим, він має намір повністю та добровільно виконати рішення суду.

Як стверджує боржник, без розстрочення виконання судового рішення він втратить можливість сплачувати заробітну плату найманим працівникам, податки, комунальні платежі й інші видатки на операційну діяльність підприємства, а задоволення поданої заяви уможливить стабілізацію ТОВ «Автотранс-Електрон» свого фінансового стану. На підтвердження тяжкого матеріального становища боржником подано до суду фінансову звітність за 2023 рік, з котрої вбачається, що діяльність підприємства є збитковою.

Зважаючи на це, він просить затвердити такий графік виконання судового рішення:

- до 30.03.2024 67`581,94 грн.;

- до 30.04.2024 100`000,00 грн.;

- до 30.05.2024 100`000,00 грн.;

- до 30.06.2024 100`000,00 грн.;

- до 30.07.2024 100`000,00 грн.;

- до 30.08.2024 100`000,00 грн.;

- до 30.09.2024 100`000,00 грн.;

- до 30.10.2024 100`000,00 грн.;

- до 30.11.2024 100`000,00 грн.;

Судовий збір у розмірі 13`013,72 грн. до 30.12.2024.

Аргументи стягувача.

Стягувач заперечив проти задоволення поданої боржником заяви в частині строку розстрочення виконання рішення суду, адже такий є надмірним, таким, що не враховує балансу інтересів сторін та виходить за рамки встановленого ч. 5 ст. 331 ГПК України обмеження.

Зважаючи на це, стягувач вважає, що заява із поданим графіком є необґрунтованою та наполягає на зменшенні строку розстрочення виконання рішення суду.

Слід зауважити, що у судовому засіданні представниця стягувача зазначила, що Міська рада не заперечує проти розстрочення рішення суду та просить зменшити заявлений період такої.

ОЦІНКА ВИМОГ ЗАЯВИ.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, положеннями ч. 1-2 ст. 18 ГПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2023 у справі №914/2034/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2024, стягнуто з ТОВ «Автотранс-Електрон» на користь Міської ради 548`653,82 грн. основного боргу, 272`273,82 грн. інфляційних втрат, 46`654,30 грн. 3% річних та 13`013,72 грн. судового збору, а всього 880`595,66 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На виконання судових рішень у справі №914/2034/23 судом було видано відповідний наказ.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012).

З викладених норм вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню у визначеному законодавством порядку та строки, однак у виключних випадках суд, за наявності обґрунтованих обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання, може розстрочити таке виконання.

Як передбачено ч. 1, 3, 4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може розстрочити виконання рішення. Підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, розстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 Постанови №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розглянувши заяву боржника про розстрочку виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що ТОВ «Автотранс-Електрон» доведено існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення. Так, боржником подано до суду фінансову звітність за 2023 рік, яка зареєстрована уповноваженими органами державної влади, що підтверджується квитанцією №2 від 23.02.2024. Зі змісту цієї звітності вбачається, що підприємницька діяльність боржника є збитковою, позаяк розмір некритого збитку становить 2`335,7 тис. грн.

Таким чином, матеріальне становище боржника є складним, а покладення на нього фінансового навантаження у вигляді одноразової сплати стягнутої за рішенням суду суми у розмірі 880`595,66 грн. (з урахуванням судового збору) може негативно відобразитися на його подальшій діяльності та можливості сплачувати заробітну плату найманим працівникам, податки, комунальні платежі й інші видатки на операційну діяльність підприємства.

Вказане вище свідчить про наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення. При цьому суд враховує також наявність інфляційних процесів у економіці держави, які обумовлені повномасштабним вторгненням, що безумовно негативно позначаються на діяльності юридичних осіб приватного права, а також те, що стягувач не заперечує проти розстрочення в цілому, а лише не погоджується зі строком розтермінування.

Зі змісту заяви вбачається, що боржник просить розстрочити виконання рішення суду на десять місяців та на строк до 30.12.2024.

З цього приводу суд зазначає, що частиною 5 статті 331 ГПК України передбачено, що розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Зважаючи на те, що рішення у цій справі ухвалене 02.11.2023, то розстрочити його виконання можна лише на строк до 01.11.2024 включно. Відтак, заява боржника у частині, що виходить за рамки встановленого процесуальним законом обмеження, задоволенню не підлягає.

Важливо зазначити, що при розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Окрім цього, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Суд враховує, що стягувач заперечує проти задоволення заяви боржника в частині строку розстрочення виконання рішення суду, адже такий, на його думку, порушує баланс інтересів сторін.

Таким чином, задля забезпечення дотримання балансу інтересів сторін суд вважає, що боржник повинен виконати рішення у більш коротші строки, ніж до 01.11.2024, а тому встановлює шестимісячний строк розстрочення стягнутої суми у розмірі 880`595,66 грн. із внесенням боржником платежів у розмірі 146`765,94 грн. щомісячно до 08 числа кожного місяця.

Розстрочення виконання рішення у такий спосіб надасть можливість боржнику безперебійно проводити господарську діяльність та забезпечить права стягувача щодо отримання належних йому сум грошових коштів.

Керуючись ст.ст. 12, 42, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Електрон» про розстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2023 у справі №914/2034/23 щодо стягнення 880`595,66 грн. на шість місяців з дотриманням таких строків та сум оплати:

- до 08.05.2024 146`765,94 грн.;

- до 08.06.2024 146`765,94 грн.;

- до 08.07.2024 146`765,94 грн.;

- до 08.08.2024 146`765,94 грн.;

- до 08.09.2024 146`765,94 грн.;

- до 08.10.2024 146`765,94 грн.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.04.2024.

Суддя Крупник Р.В.