ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

(додаткова)

"09" квітня 2024 р. Справа № 916/372/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (вх. суду № 2-382/24 від 08.03.2024) Рудніченка Д.С. про стягнення понесених витрат та заяву (вх. суду № 2-390/24 від 11.03.2024) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абсолют-Е" про ухвалення додаткового рішення, у справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),

до: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абсолют-Е" (65025, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 6; ),

про зобов`язання вчинити певні дії.

За участю представників сторін:

від позивача - Рудніченко Д.С.;

від відповідача - адвокат Павленко А.Л., ордер серія ВН № 1340333 від 23.02.2024; адвокат Павленко Р.А., ордер серія ВН № 1340328 від 04.03.2024.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абсолют-Е", в якій просить суд зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ Абсолют-Е надати ОСОБА_1 , члену ревізійної комісії ОСББ Абсолют-Е відповідь по суті повідомлення щодо надання документів для проведення ревізійної перевірки від 02.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2024 по справі № 916/372/24 задоволено заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та закрито провадження у справі № 916/372/24.

08 березня 2024 року до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення понесених витрат (вх. №2-382/24) у справі № 916/372/24.

11 березня 2024 року до Господарського суду Одеської області від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абсолют-Е" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №2-390/24) у справі № 916/372/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2024 постановлено розглянути заяву ОСОБА_1 (вх. суду № 2-382/24 від 08.03.2024) та заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абсолют-Е" (вх. суду № 2-390/24 від 11.03.2024) по справі № 916/372/24 впродовж розумного строку. Заяву ОСОБА_1 (вх. суду № 2-382/24 від 08.03.2024) та заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абсолют-Е" (вх. суду № 2-390/24 від 11.03.2024) у справі № 916/372/24 призначено до розгляду у судовому засіданні на 26.03.2024 о 16:00 год., із повідомленням учасників справи про судове засідання (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою).

26 березня 2024 року до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву відповідача (вх. №2-390/24) про ухвалення додаткового рішення.

Заперечення ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 26.03.2024 суд оголосив перерву у засіданні суду до 17:00 год. 09.04.2024.

05 квітня 2024 року до суду від ОСББ "Абсолют-Е" надійшли додаткові пояснення у справі щодо заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення.

Додаткові пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

09 квітня 2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі.

Додаткові пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Позивач у судовому засіданні 09.04.2024 заяву про стягнення понесених витрат підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, з підстав викиданих у заяві та додаткових поясненнях.

Щодо заяви ОСББ "Абсолют-Е" про ухвалення додаткового рішення, позивач просив суд повністю відмовити у її задоволенні, з підстав викиданих у запереченнях та додаткових поясненнях.

Представники відповідача у судовому засіданні 09.04.2024 підтримали та просили задовольнити заяву ОСББ "Абсолют-Е" про ухвалення додаткового рішення, з підстав викиданих у заяві та додаткових поясненнях.

Щодо заяви ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат, представники відповідача просили повністю відмовити у її задоволенні, з підстав викиданих у запереченнях та додаткових поясненнях.

У судовому засіданні 09.04.2024 після повернення з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткової ухвали і повідомлено представників сторін про орієнтовний час складення повної додаткової ухвали.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат, заяву ОСББ "Абсолют-Е" про ухвалення додаткового рішення, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до таких висновків.

Щодо заяви ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат (вх. №2-382/24), суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи у загальному розмірі 71,99 грн, які понесені ним у зв`язку з направленням відповідачу та СПД ФОП Оскірко В.С., яка надає відповідачу бухгалтерські послуги, повідомлення щодо надання документів для проведення ревізійної перевірки від 02.01.2023 та від 04.02.2024, що підтверджується поштовими квитанціями, накладними, описами, фіскальними чеками, оригінали яких подані позивачем до заяви (вх. №2-382/24).

Матеріали справи свідчать, що предметом спору в даній справі було ненадання відповідачем відповіді на письмове повідомлення позивача щодо надання документів для проведення ревізійної перевірки за 2017-2022 роки, направлене відповідачу та отримане ним 02.01.2023.

Надалі, у зв`язку з тим, що до початку розгляду справи № 916/372/24 по суті, призначеного судом на 05.03.2024 о 09:30 год., відповідач 24.02.2024 поштовим відправленням № 125 направив позивачу письмову відповідь на повідомлення щодо надання документів для проведення ревізійної перевірки за 2017-2023 роки від 04.02.2024, в якій відповідач не заперечував проти надання необхідних документів для проведення ревізії за період 2017-2023 роки, який охоплює період 2017-2022 роки, зазначений у аналогічному за своїм змістом повідомленні від 02.01.2023, позивач вважав за недоцільне у подальшому зобов`язувати відповідача надавати позивачу відповідь на повідомлення від 02.01.2023 у судовому порядку та не підтримував позовних вимог внаслідок фактичного задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, подав до суду заяву про відмову від позову.

З викладеного слідує, що факт направлення 24.02.2024 позивачу відповіді на повідомлення від 04.02.2024 стало підставою для подання позивачем заяви про відмову від позову, і як наслідок закриття провадження у справі № 916/372/24, про що позивач зазначав у заяві про відмову від позову, письмових поясненнях (вх. № 9323/24 від 05.03.2024) та в усних поясненнях у судовому засіданні 05.03.2024.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що провадження у справі закрито з огляду на непідтримання позивачем позовних вимог у зв`язку з їх задоволенням відповідачем після пред`явлення позову та приписи ст. 130 ГПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Таким чином, відповідно до ст. 130 ГПК України суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сума понесених позивачем судових витрат у розмірі 71,99 грн покладаються на ОСББ "Абсолют-Е".

Щодо заяви ОСББ "Абсолют-Е" про ухвалення додаткового рішення (вх. №2-390/24), суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на таке.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення ОСББ "Абсолют-Е" посилається на ті обставини, що з урахуванням обставин даної справи та урахуванням систематичної поведінки ОСОБА_1 , обґрунтованим є висновок, що в діях позивача вбачається непослідовна поведінка сторони судової справи, яка виразилась у поданні позовної заяви, заяви про видачу судового рішення, пояснень щодо залучення третіх осіб, заперечення проти задоволення заяви представника відповідача, і наостанок звернення до суду із заявою про залишення позову без розгляду. При цьому, під час розгляду справи у підготовчому провадженні ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги які на його думку задовольнив відповідач у листі-відповіді на окреме звернення від 04.02.2024. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він не підтримав своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем, у зв`язку з чим такі дії позивача як подання відповідної заяви підпадають під критерій необґрунтовані.

Суд зазначає, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В силу положень частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У статті 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, залишення позову без розгляду.

Відповідно до частин 5 та 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129, 130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

З викладеного убачається, що у разі відмови від позову позивачем, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому із залишенням позову без розгляду.

Аналогічний правовий висновок сформований у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 917/3/21.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі відмови позивачем від позову можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Разом з тим Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень ч. 5 ст. 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 905/121/19, від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21, від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою суду від 05.02.2024 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/372/24. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання у справі призначено на 05.03.2024 о 09:30 год.

Суд звертає увагу, що 26 лютого 2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, в якій позивач просить суд прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі № 916/372/24, оскільки позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

У судовому засіданні 05.03.2024 представники відповідача не заперечували проти задоволення заяви позивача про відмову відпозову.

Суд вважає, що відповідачем не доведено в чому саме полягає необґрунтованість дій позивача, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Разом з тим, суд зазначає, що право позивача подати заяву про відмову від позову гарантоване законом. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Частинами 1, 3 ст. 191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Отже таке право позивача є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі інших сторін у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 922/2017/17.

Отже, судом встановлено, що заява ОСББ "Абсолют-Е" про ухвалення додаткового рішення не містить належного обґрунтування наявності вищенаведених обставин у діях позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність доказів необґрунтованості дій позивача чи свідчень, зловживання ним своїми процесуальними правами при поданні позовної заяви або заяви про відмову від позову, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви ОСББ "Абсолют-Е" про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/372/24.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 130, 232, 233-235, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про стягнення понесених судових витрат.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Абсолют-Е" (65025, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 6; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) суму понесених судових витрат у розмірі 71,99 грн.

3. Відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Абсолют-Е" у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повну додаткову ухвалу складено 15 квітня 2024 року.

Суддя Нікітенко С.В.