ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024м. ДніпроСправа № 904/482/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", м. Бердичів Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Компанія "Альтернативні виробничі технології", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення 89 791,96 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Компанія "Альтернативні виробничі технології" 89791,96 грн, з яких: 73525,68 грн - сума попередньої оплати, 16266,28 грн - пеня.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №01/04 від 03.04.2023 щодо надання послуг (виконання робіт) з виготовлення запчастин та деталей, визначених специфікацією робіт від 03.04.2023 (Додаток № 1 до договору) та специфікацією робіт від 13.04.2023 (Додаток № 2 до договору).

Ухвалою суду від 09.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Про відкриття провадження у справі та можливість подання заяв по суті справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

На адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 09.02.2024, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення: "за закінченням терміну зберігання".

За частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною десятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про вебадресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (із змін. і доп.) "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (із змін і доп.) (далі - Правила).

Для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 76 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод (п. 101 Правил).

У разі неможливості вручення адресату (одержувачу) поштового відправлення, поштового переказу таке відправлення, переказ повертаються відправнику, крім випадків, якщо відправник під час оформлення поштового відправлення, поштового переказу визначив інший порядок розпорядження поштовим відправленням, поштовим переказом (п. 104 Правил).

За таких обставин суд доходить висновку, що неможливість вручення відправлень відповідачу є наслідком незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням, що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому таких поштових відправлень.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а неподання ним до суду відзиву не можна визнати таким, що обумовлене поважними причинами.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича Компанія "Альтернативні виробничі технології" (далі - виконавець, відповідач) укладено договір № 01/04 від 03.04.2023 (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору виконавець за замовленням замовника зобов`язується надати послуги з виготовлення запчастин та деталей, та/або виконати роботи, визначені в специфікації та/або рахунках, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги та/або роботи.

Виконавець зобов`язується надати послуги та/або виконати роботи у строк до 40 (сорока) календарних днів залежно від складності, з дати отримання попередньої оплати від замовника відповідно до пунктів 3.1, 3.2 цього договору, якщо інше не визначено специфікацією до договору. Датою попередньої оплати є дата зарахування коштів від замовника на розрахунковий рахунок виконавця (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що здача послуг та/або робіт виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання-передачі, який підписується повноважними представниками сторін протягом 1 (одного) дня після фактичного надання послуг та/або виконання робіт.

Підписання акта приймання-передачі представником замовника є підтвердженням відсутності претензій до виконавця з його боку (п. 2.4 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору вартість послуг та/або робіт визначається в специфікації та/або в рахунках.

Терміни оплати: 30% попередньої оплати вартості послуг та/або робіт сплачується замовником на підставі виставленого рахунку, якщо інше не визначено специфікацією до договору (п. 3.2 договору).

За умовами пункту 5.1 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору (надалі іменується "порушення договору"), сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством.

За порушення строків виконання послуг та/або робіт, що сталося з вини виконавця, виконавець сплачує замовнику пеню, обчислену від вартості послуг та/або робіт, у розмірі облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (п.5.5 договору).

Сплата неустойки (штрафу, пені) і відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язання, не звільняє сторони від виконання зобов`язань в натурі (п. 5.7 договору).

За змістом пункту 8.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2023, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

До договору сторонами підписані специфікації робіт від 03.04.2023 на суму 53997,60 грн (Додаток № 1) та від 13.04.2023 на суму 114652,80 грн (Додаток № 2) (а.с. 11-12).

У специфікації від 03.04.2023 (Додаток № 1) сторонами погоджено, що виконавець за замовленням замовника виконує роботи з виготовлення 1 комплекту наступних деталей: втулка кр. М-72560СБ - 4 шт, втулка кр. М-76464-1 - 6 шт, втулка кр. М-57999-1 - 25 шт, втулка кр. ПК 05965.144.2 - 45 шт (п. 1 специфікації від 03.04.2023).

Загальна вартість робіт, указаних в пункті 1 цієї специфікації, становить 53997,60 грн з ПДВ (п. 2 специфікації від 03.04.2023).

Підпунктом 3.1 пункту 3 специфікації від 03.04.2023 визначені умови оплати: попередня оплата в розмірі 30% вартості робіт, указаної в пункті 2.1 цієї специфікації, сплачується замовником перед початком виконання робіт.

Строк виконання робіт за специфікацією за умови виконання покупцем обов`язків, передбачених цією специфікацією та договором, - 60 календарних днів з дня отримання оплати, відповідно до пункту 3.1 цієї специфікації (п. 4 специфікації від 03.04.2023).

Згідно зі специфікацією від 13.04.2023 (Додаток № 2) виконавець за замовленням замовника виконує роботи з виготовлення наступних запчастин/деталей:

- вкладиш верхній (креслення М01-104873) - 3 шт за ціною 1296,00 грн з ПДВ за одиницю на суму 3888,00 грн;

- вкладиш нижній (креслення М01-104874) - 3 шт за ціною 1296,00 грн з ПДВ за одиницю на суму 3888,00 грн;

- вкладиш верхній (креслення М01-104887) - 2 шт за ціною 864,00 грн з ПДВ за одиницю на суму 1728,00 грн;

- вкладиш нижній (креслення М01-104888) - 2 шт за ціною 864,00 грн з ПДВ за одиницю на суму 1728,00 грн;

- вкладиш верхній (креслення В-981481 п. 4) - 2 шт за ціною 5184,00 грн з ПДВ за одиницю на суму 10368,00 грн;

- вкладиш (креслення В-599039А) - 4 шт за ціною 18000,00 грн з ПДВ за одиницю на суму 72000,00 грн;

- вкладиш нижній (креслення В-756051) - 2 шт за ціною 972,00 грн з ПДВ за одиницю на суму 1944,00 грн (п. 1 специфікації від 13.04.2023).

Загальна вартість робіт, вказаних у пункті 1 цієї специфікації становить 114652,80 грн з ПДВ (п. 2 специфікації від 13.04.2023).

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 специфікації від 13.04.2023 умови оплати: попередня оплата в розмірі 50% вартості робіт, указаної в пункті 2.1 цієї специфікації, сплачується замовником перед початком виконання робіт.

Строк виконання робіт за специфікацією за умови виконання покупцем обов`язків, передбачених цією специфікацією та договором, - 60 календарних днів з дня отримання оплати відповідно до пункту 3.1 специфікації (п. 4 специфікації від 13.04.2023).

Для здійснення оплати за роботи, визначені у специфікаціях (Додатки №№ 1, 2 до договору), виконавцем були виставлені рахунки-фактури № 3 від 14.04.2023 на суму 53997,60 грн та № 4 від 19.04.2023 на суму 114652,80 грн (а.с. 13-14).

На виконання умов договору замовник сплатив на користь виконавця платіжною інструкцією № 002557 від 27.04.2023 попередню оплату в сумі 16199,28 грн у розмірі 30% від вартості деталей/запчастин, передбачених специфікацією від 03.04.2023 (Додаток № 1 до договору); платіжними інструкціями № 002728 від 09.05.2023 на суму 22326,40 грн та № 2725 від 09.05.2023 на суму 35000,00 грн - попередню оплату в розмірі 50% від вартості деталей/запчастин, передбачених специфікацією від 13.04.2023 (Додаток № 2 до договору) (а.с. 15 - 17).

Виконавець взятих на себе зобов`язань з виготовлення деталей/запчастин не виконав, у зв`язку з чим замовник листом № 84/97 від 07.11.2023, надісланим на електронну пошту, повідомив виконавця про відмову від договору і просив повернути йому попередню оплату в сумі 73525,68 грн у семиденний строк з дати отримання листа (а.с. 18 - 21).

Також 16.11.2023 позивач засобами поштового й електронного зв`язку направив виконавцеві претензію № 84/104 від 15.11.2023 з вимогами про повернення сплаченої ним попередньої оплати в сумі 73525,68 грн у зв`язку з відмовою від договору та про сплату нарахованих за прострочення виконання робіт штрафних санкцій (а.с. 22 - 27).

Виконавець попередньої оплати замовнику не повернув, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини щодо виконання відповідачем - виконавцем спірних робіт за специфікаціями (Додатки №№ 1, 2 до договору), наявності/відсутності правових підстав для стягнення з відповідача сплаченої позивачем попередньої оплати за договором у сумі 73525,68 грн та для застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені за порушення ним строку виконання взятих на себе за договором зобов`язань.

Правовідносини сторін у цій справи характерні для договору підряду, який підпадає під правове регулювання норм § 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

За наявними у матеріалах справи доказами позивач-замовник відповідно до умов договору та Додатків №№ 1, 2 до нього перерахував відповідачу-виконавцю попередню оплату в загальній сумі 73525,68 грн.

За частиною першою статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За приписом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на пункт 4 Додатків №№ 1, 2 до договору та з урахуванням положень статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строків, роботи з виготовлення деталей/запчастин, передбачених специфікацією від 03.04.2023, відповідач повинен був виконати не пізніше 26.06.2023, а з виготовлення деталей/запчастин, передбачених специфікацією від 13.04.2023, - не пізніше 10.07.2023.

Отже, строки виконання відповідачем робіт є такими, що настали.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що лист позивача № 84/97 від 07.11.2023 про відмову від договору та повернення попередньої оплати в сумі 73525,68 грн надісланий на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не зазначена ні в договорі, ні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі інформації для здійснення зв`язку з відповідачем (а.с. 18 - 21).

Згідно з наявним у справі скріншотом претензія позивача від 15.11.2023 надсилалася відповідачу 16.11.2023 на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, що зазначена в укладеному сторонами договорі. Однак, із долученого скріншоту не вбачається зміст відправленої відповідачу претензії.

Щодо вказаного електронного листування слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово вказував на те, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за статтею 7 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що міститься в його постанові від 14.12.2023 у справі № 910/3263/23, роздруківки знімків екранів комп`ютера є паперовою копією електронного доказу. Звідси вони мають бути засвідчені як паперові копії в порядку, встановленому чинним законодавством, та не підлягають засвідченню електронним підписом. При цьому осіб відправника та отримувача, час відправлення відповідних повідомлень можна ідентифікувати за даними, наведеними в таких документах (адреси електронної пошти, власні імена, інші відомості, наведені у роздруківках).

Водночас, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у її постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21, суд може розглядати електронне листування між особами як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст (п. 38).

Відтак, зазначені електронні відправлення позивача про відмову від договору на неузгоджену сторонами електронну адресу відповідача та без можливості суду з`ясувати зміст такого відправлення не можуть вважатися належними й допустимими доказами повідомлення відповідача про дострокового припинення договору за ініціативою позивача.

У той же час суд приймає як доказ відмови позивача від договору надану ним претензію №84/104 від 15.11.2023 про відмову від договору з вимогою про повернення попередньої оплати в сумі 73525,68 грн, що була надіслана ним на офіційну поштову адресу відповідача 16.11.2023 відповідно до поштової накладної № 710 та фіскального чеку від 16.11.2023 (а.с. 22 - 26).

Згідно з поштовим трекінгом за інформацією з офіційного вебсайту АТ "Укрпошта" указане поштове відправлення не було вручено адресату під час доставки та 02.12.2023 було повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

За таких обставин позивач дотримався передбаченого порядку поштового повідомлення відповідача про відмову від договору. За усталеною судовою практикою фізичне отримання поштової кореспонденції адресатом знаходиться поза межами волі відправника.

За частиною третьою статті 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Тому, суд доходить висновку, що укладений сторонами договір є розірваним 02.12.2023 за ініціативою позивача відповідно до частини другої статті 849 Цивільного кодексу України.

Докази повернення позивачу попередньої оплати в сумі 73525,68 грн у матеріалах справи відсутні.

Згідно з положеннями частини другої статті 570 Цивільного кодексу України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства аванс не виконує забезпечувальної функції, а є грошовою сумою, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). При цьому у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17.

Згідно з правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.03.2020 у справі № 537/4259/15-ц, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 73525,68 грн є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 199 Господарського кодексу України встановлено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписом частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

За текстом позову та долученим до нього розрахунком заявлена до стягнення пеня визначена позивачем відповідно до пункту 5.5 договору у загальній сумі 16266,28 грн, з яких: 5328,75 грн - з вартості робіт за специфікацією від 03.04.2023 на суму 53997,60 грн за період з 28.06.2023 по 24.12.2023; 10937,53 грн - з вартості робіт за специфікацією від 13.04.2023 на суму 114652,50 грн за період з 10.07.2023 по 05.01.2024.

Перевіркою наведеного позивачем розрахунку пені судом виявлено помилку у початковій даті нарахування пені за порушення строку виготовлення деталей/запчастин за специфікацією від 13.04.2023 на суму 114652,50 грн (Додаток № 2 до договору), а також нарахування пені поза межами строку договору, який фактично припинив свою дію 02.12.2023.

За результатом здійсненого судом перерахунку в межах позовних вимог пеня фактично становить 14042,12 грн, з яких:

4822,80 грн - із вартості робіт у сумі 53997,60 грн за специфікацією від 03.04.2023 за період з 28.06.2023 по 02.12.2023 та з урахуванням облікової ставки НБУ;

9219,32 грн - із вартості робіт у сумі 114652,50 грн за специфікацією від 13.04.2023 за період з 11.07.2023 по 02.12.2023 та з урахуванням облікової ставки НБУ.

За таких обставин законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 87567,80 грн, з яких: 73525,68 грн - сума попередньої оплати, 14042,12 грн - пеня.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 2953,00 грн (87567,80х3028,00/89791,96 = 2953,00) пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 123, 126, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Компанія "Альтернативні виробничі технології" про стягнення 89791,96 грн, з яких: 73525,68 грн -попередня оплата, 16266,28 грн - пеня - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича Компанія "Альтернативні виробничі технології" (ідентифікаційний код 40575772, місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Північна, буд. 5) на користь Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (ідентифікаційний код 00217426, місцезнаходження: 13300, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Європейська, буд. 79) попередню оплату в сумі 73525,68 грн, пеню в сумі 14042,12 грн, судовий збір у сумі 2953,00 грн.

У решті позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09.04.2024.

Суддя І.І. Колісник