ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/249/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригуза П.Д., розглянувши матеріали справи,

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Кічери Марії Іванівни, РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 40922492, 88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4,

про стягнення безпідставно набутих коштів,

Секретар судового засідання - Іваниш Д.П.,

Представник позивача: Ясінець Василь Петрович - довіреність від 10.04.2024,

Відповідач та третя особа - не з`явилися,

в с т а н о в и в:

Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Кічери Марії Іванівни, РНОКПП - НОМЕР_3 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, з позовними вимогами щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця Кічери Марії Іванівни на користь Військової частини НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 89 400.00 грн., як надмірно сплачену суму за договором про закупівлю товарів від 03.04.2023 №230.

Описова частина рішення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 08.03.2024 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , до Фізичної особи - підприємця Кічери Марії Іванівни, РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , (вх. №02.3.1-05/263/24 від 07.03.2024 року) - залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області зазначених в мотивувальній частині даної ухвали доказів у строк не пізніше п`яти днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

11.03.2024, в межах строків для усунення недоліків позовної заяви, на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, якою до матеріалів справи долучено редаговану версію позовної заяви разом із доказами направлення її відповідачу та третій особі та заяву про залучення Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, в якості третьої особи на стороні позивача.

За наслідками розгляду такої заяви, суд дійшов висновку, що позивач усунув недоліки поданої ним позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 40922492, 88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Призначено судовий розгляд справи по суті на 11 квітня 2024 року. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 3028.00 грн. сплаченого судового збору.

В подальшому, 27.03.2024, на адресу суду надійшли письмові пояснення в порядку ст. 42 ГПК України від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином про відкриття провадження (ухвала суду від 12.03.2024 була надіслана на його офіційну юридичну адресу згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак дане поштове відправлення повернулось на адресу суду 02.04.2024). Суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі, наявних у справі.

Суть спору за позицією Позивача.

Позивач вказує, що між сторонами було укладено договір від 03.04.2023 №230 на суму 550 064.50 грн. За змістом вказаного договору, ФОП Кічера М.І., як постачальник, приймає на себе зобов`язання поставити військовій частині, як замовнику, товари, а замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Позивач стверджує, що зобов`язання за вказаним договором були виконані сторонами в повному обсязі, придбаний на його підставі товар отримано військовою частиною НОМЕР_1 , як замовником, що підтверджується зокрема видатковою накладною, а ФОП Кічера М.І., як постачальник, отримала повну вартість поставленого товару згідно суми, вказаної у договорі, в т.ч. із врахуванням витрат на "відрахування на соціальне страхування" на суму 27 040.00 грн., та різницю між загальною сумою в калькуляції та фактичною сумою витрат в розрізі статей витрат калькуляції, на суму 65 000.00 грн., що підтверджується калькуляцією витрат. Однак, позивач вказує у позовній заяві, що в ході аналізу калькуляції втрат укладених в 2023 договорів на постачання продуктів харчування, який проводився Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, у вказаному договорі було виявлено, що згідно калькуляції витрат, яка є додатком 2 до договору про закупівлю №230 від 03.04.2023 та є невід`ємною частиною договору, ціна реалізації товару складає 550 064.50 грн. Загальна сума витрат в розрізі статей витрат склала 485 064.50 грн., що на 65 000.00 грн. менше, ніж зазначено в підсумку по калькуляції в рядку "Ціна реалізації товару" - 550 064.50 грн.

Крім того, позивач зазначає, що окрім цього до калькуляції витрат включено статтю витрат "Відрахування на соціальне страхування" в сумі 27 040.00 грн., що становить 225.33 % від статті витрат "Основна заробітна плата виробничих працівників" розмір якої згідно калькуляції витрат - 12 000.00 грн. Таким чином на порушення ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про збір та облік ЄСВ" від 08.07.2010, витрати на соціальне страхування в калькуляції витрат завищено на суму 24 400.00 грн. (27 040.00 грн. (12 000.00 грн. х 22%)), а з врахуванням арифметичного прорахунку в сумі 65 000.00 грн., загалом вартість товару завищено на суму 89 400.00 грн. Військовою частиною НОМЕР_1 оплату товару здійснено в повному обсязі коштом державного бюджету на суму 550 064.50 грн., що підтверджується платіжною інструкцією, яка міститься в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що відповідне порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків), завданої військовій частині та державному бюджету в сумі 89 400.00 грн., що є безпідставно отриманими коштами.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 89 400.00 грн., як надмірно сплачену суму за договором про закупівлю товарів від 03.04.2023 №230.

Позиція відповідача.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання на адресу реєстрації його місця проживання згідно відомостей ЄДР, отже відзиву на позовну заяву не подав, про наявність поважних причин нез`явлення в судове засідання суду не відомо.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Позиція Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

27.03.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення в порядку ст. 42 ГПК України від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, в яких воно просить задовольнити позовну заяву позивача щодо стягнення коштів в сумі 89 400.00 грн. на свою користь з відповідача, як надмірно сплачену суму за договором про закупівлю товарів від 03.04.2023 №230.

Дані письмові пояснення обґрунтовані тим, що відповідно до п. 8.6. плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІІ квартал 2023 та на підставі направлень від 23.10.2023 №344, від 28.09.2023 №324 та від 28.09.2023 №326, від 31.10.2023 №359, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача період з 01.01.2022 по 30.06.2023 року. Зокрема, при дослідженні договору №230 від 03.04.2023, укладеного між сторонами на постачання товару, ціна договору постачання становить 550 064.50 грн. Загальна ж сума витрат в розрізі статей витрат склала 485 064.50 грн., що на 65 000.00 грн. менше, ніж зазначено в калькуляції.

Також, позивач зазначає, що окрім цього до калькуляції витрат включено статтю витрат "Відрахування на соціальне страхування" в сумі 27 040.00 грн., що становить 225.33 % від статті витрат "Основна заробітна плата виробничих працівників" розмір якої згідно калькуляції витрат - 12 000.00 грн. Таким чином на порушення ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про збір та облік ЄСВ" від 08.07.2010, витрати на соціальне страхування в калькуляції витрат завищено на суму 24 400.00 грн. (27 040.00 грн. (12 000.00 грн. х 22%)), а з врахуванням арифметичного прорахунку в сумі 65 000.00 грн., загалом вартість товару завищено на суму 89 400.00 грн.

Третя особа зазначає, що вказане порушення виявлено шляхом перевірки договорів, платіжних доручень, виписок банку, первинних облікових документів до меморіальних ордерів. Відповідне порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків), завданої військової частині НОМЕР_1 та державному бюджету в сумі надмірно сплачених коштів 89 400.00 грн.

Також, третя особа вказала, що з приводу вище згадуваних зауважень, військовою частиною 18.12.2023 було підготовлено листа №4781 та передано ФОП Кічера М.І. для надання пояснень. Станом на 21.12.2023, відповіді від відповідача не отримано, порушень не усунуто.

Відтак, третя особа вказує в письмових поясненнях, що позовні вимоги в частині порушень виявлених органом державного фінансового контролю, щодо стягнення з ФОП Кічери М.І. на користь Військової частини НОМЕР_1 коштів в сумі 89 400.00 грн. підтримує.

Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що дійсно 03.04.2023 між сторонами спору укладено договір №230 про закупівлю товарів, згідно п. 1.1. якого постачальник (відповідач) зобов`язується протягом дії цього договору поставити замовнику (позивач) товари, які вказані в специфікації (додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такі товари. Пунктом 1.2. договору передбачене найменування товару, який підлягає поставці.

Приймання продукції за кількістю і якістю оформляється накладною приймання, яка складається представником постачальника та підписується представником замовника в день приймання продукції. Належним чином оформлена накладна є підтвердженням факту приймання продукції (п. 2.2. договору)

Ціна (сума) договору становить 550 064.50 грн. (без ПДВ). Ціна на товар встановлюється в національній валюті України з урахуванням податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів, усіх інших витрат постачальника (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, оплата проводиться замовником на підставі виставленого рахунку - фактури та видаткової накладної на отриманий товар шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Вказані документи мають бути належним чином оформлені. Замовник здійснює оплату товару не пізніше 15 календарних днів з дати поставки товару.

Згідно положень розділу 7 договору, замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар, а постачальник зобов`язується забезпечити поставку товару за цінами, в обсягах та у строки, встановлені договором.

Такий договір набирає чинності з дня його підписання та діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом ПУ від 24.02.2022 №64/2022 (п. 13.1. договору). Дія договору може бути припинена за згодою сторін, про що сторонами укладається відповідна додаткова угода (п. 13.3. договору).

Специфікацією до договору №230 від 03.04.2023 передбачено кількість та асортимент товару, який підлягає поставці на загальну суму 550 064.50 грн.

Додатком №2 до договору №230 від 03.04.2023 визначена калькуляція витрат: 1) сировина і матеріали (за вирахуванням вартості відходів) - 199 267.76 грн.; 2) паливо і енергія для технологічних цілей - 81 000.00 грн.; 3) основна заробітна плата виробничих працівників - 12 000.00 грн. 4) відрахування на соціально страхування - 27 040.00 грн.; 5) витрати на утримання та експлуатацію устаткування - 15 600.00 грн.; 6) загально виробничі витрати - 1172.77 грн.; 7) розділені адміністративні витрати - 0.00 грн.; 8) витрати на збут - 39 233.67 грн.; 9) інші операційні витрати - 11 024.18 грн.; 10) ПДВ - 0,00 грн.; 10) прибуток - 98 726.12 грн.

Ціна реалізації товару згідно такої калькуляції складає - 485 064.50 грн., а не 550 064.50 грн., як зазначає відповідач.

Видатковою накладною №12 від 03.04.2023 підтверджується передача товару відповідачем позивачу на загальну суму 550 064.50 грн.

Для оплати поставленого товару, відповідачем надавався позивачу рахунок на оплату №4 від 03.04.2023 на загальну суму 550 064.50 грн.

Платіжною інструкцією 3367 від 03.04.2023 підтверджується оплата позивачем на користь відповідача грошових коштів у розмірі 550 064.50 грн.

Актом №13-07-08/10 від 21.12.2023 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2020 по 30.06.2023, проведеної Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Закарпатській області підтверджується, що при дослідженні договору №230 від 03.04.2023, укладеного між сторонами, ціна договору постачання становить 550 064.50 грн., однак загалом сума витрат в розрізі статей витрат склала 485 064.50 грн., що на 65 000.00 грн. менше, ніж зазначено в підсумку по калькуляції в рядку "ціна реалізації товару" - 550 064.50 грн. Даним ж актом підтверджується, що до калькуляції витрат включено статтю витрат "Відрахування на соціальне страхування" в сумі 27 040.00 грн., що становить 225.33 % від статті витрат "Основна заробітна плата виробничих працівників" розмір якої згідно калькуляції витрат - 12 000.00 грн. Таким чином на порушення ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про збір та облік ЄСВ" від 08.07.2010, витрати на соціальне страхування в калькуляції витрат завищено на суму 24 400.00 грн. (27 040.00 грн. (12 000.00 грн. х 22%)), а з врахуванням арифметичного прорахунку в сумі 65 000.00 грн., загалом вартість товару завищено на суму 89 400.00 грн. Однак, за договором №230 від 03.04.2023 укладеним з ФОП Кічера М.І. військовою частиною оплату товару здійснено в повному обсязі коштом державного бюджету за бюджетною програмою 2105010 на суму 550 064.50 грн. Таким актом підтверджується, що внаслідок включення відповідачем до калькуляції завищених витрат в ціні реалізації товару, то, відповідно, ним завищено вартість поставленого товару на суму 89 400.00 грн.

Дані збитки державному бюджету підтверджується також і листом Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області до Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024, в якому воно просило позивача усунути виявлені недоліки.

Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Приписами ст. 30 "Про оборонні закупівлі" передбачено, що особливості здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності державних замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених цієї статтею.

Згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 р. № 1275 "Деякі питання здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану", зокрема п. 4 передбачено, що державні замовники здійснюють оборонні закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення, інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони у період дії правового режиму воєнного стану відповідно до цих особливостей.

Для планування оборонних закупівель та звітування про їх здійснення відповідно до цих особливостей рішеннями державних замовників, що здійснюють такі закупівлі, визначаються переліки та обсяги закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення, інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони (п. 6).

Згідно положень ст. 202 ЦКУ, зміст правочину не може суперечити ЦКУ, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦКУ, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦКУ, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦКУ).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦКУ)

Згідно ст. 629 ЦКУ, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 632 ЦКУ, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦКУ).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (положення ст. 180 ГКУ).

Відповідно до ст. 181 ЦКУ, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 193 ГКУ, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до норми ст. 1212 ЦКУ, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦКУ).

Так, судом встановлено, що 03.04.2023 між сторонами спору укладено договір №230 про закупівлю товарів, згідно п. 1.1. якого постачальник (відповідач) зобов`язується протягом дії цього договору поставити замовнику (позивач) товари, які вказані в специфікації (додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такі товари. Пунктом 1.2. договору передбачене найменування товару, який підлягає поставці.

Ціна (сума) договору згідно калькуляції (а.с.25) становить 550 064.50 грн. (без ПДВ). Ціна на товар встановлюється в національній валюті України з урахуванням податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів, усіх інших витрат постачальника (п. 3.1. договору).

Згідно положень розділу 7 договору, замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар, а постачальник зобов`язується забезпечити поставку товару за цінами, в обсягах та у строки, встановлені договором.

Специфікацією (а.с.25) до договору №230 від 03.04.2023 передбачено кількість та асортимент товару, який підлягає поставці на загальну суму 550 064.50 грн.

Додатком №2 до договору №230 від 03.04.2023 визначена калькуляція витрат: 1) сировина і матеріали (за вирахуванням вартості відходів) - 199 267.76 грн.; 2) паливо і енергія для технологічних цілей - 81 000.00 грн.; 3) основна заробітна плата виробничих працівників - 12 000.00 грн. 4) відрахування на соціально страхування - 27 040.00 грн.; 5) витрати на утримання та експлуатацію устаткування - 15 600.00 грн.; 6) загально виробничі витрати - 1172.77 грн.; 7) розділені адміністративні витрати - 0.00 грн.; 8) витрати на збут - 39 233.67 грн.; 9) інші операційні витрати - 11 024.18 грн.; 10) ПДВ - 0,00 грн.; 10) прибуток - 98 726.12 грн.

Перевіривши математичний розрахунок усіх позицій, що наведені у калькуляції, суд констатує арифметичну помилку, яка допущена відповідачем у калькуляції. Так сума усіх статтей калькуляції становить, як правильно зазначено позивачем та третьою особою, - 485 064.50 грн., а не 550 064.50 грн.

Згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №335 "Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану", на період воєнного стану ціна на постачання товарів, виконання робіт та надання послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони України визначається на підставі калькуляції витрат, сформованої виконавцем державного контракту (договору). При цьому під час розрахунку ціни враховуються всі податки та збори, загально виробничі, адміністративні, операційні та інші витрати виконавця, пов`язані з виготовленням товарів, виконанням робіт та наданням послуг. Відповідальність за неправильність розрахунку, необґрунтованість витрат за статтями калькуляції витрат несе виконавець державного контракту (договору) (п. 1 Постанови).

Видатковою накладною №12 від 03.04.2023 підтверджується передача товару відповідачем позивачу на загальну суму 550 064.50 грн.

Для оплати поставленого товару, відповідачем надавався позивачу рахунок на оплату №4 від 03.04.2023 на загальну суму 550 064.50 грн.

Платіжною інструкцією 3367 від 03.04.2023 підтверджується оплата позивачем на користь відповідача грошових коштів у розмірі 550 064.50 грн.

Отже, суд погоджується з твердженнями позивача та третьої особи, що у наведеному розрахунку калькуляції вартості товару, який підлягає поставці згідно договору (п. 3.1. договору), є помилка, яка безумовно вказує на те, що вартість поставленого товару є завищеною на цю суму коштів у розмірі 65 000.00 грн.

Згідно калькуляції витрат, складеної на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №335 "Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану", позивачем мало бути сплачено на користь відповідача 485 064.50 грн.

Таким чином, позивачем сплачено на користь відповідача надмірно кошти у розмірі 65 000.00 грн., що є безпідставно набутими коштами (майном) відповідачем в розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Крім того, актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.20200 по 30.06.2023 №13-07-08/10 від 21.12.2023 підтверджується, що до калькуляції витрат включено статтю витрат "Відрахування на соціальне страхування" в сумі 27 040.00 грн., що становить 225.33 % від статті витрат "Основна заробітна плата виробничих працівників" розмір якої згідно калькуляції витрат - 12 000.00 грн. Таким чином на порушення ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про збір та облік ЄСВ" від 08.07.2010, витрати на соціальне страхування в калькуляції витрат завищено на суму 24 400.00 грн. (27 040.00 грн. - (12 000.00 грн. х 22%)), а з врахуванням арифметичного прорахунку в сумі 65 000.00 грн., загалом вартість товару завищено на суму 89 400.00 грн.

Відтак, відповідачем отримані надмірні кошти за поставлений товар у розмірі 89 400.00 грн., які є необгрунтованими та отриманими без належних підстав.

Набуття ФОП Кічера М.І., як однією зі сторін господарсько-договірних зобов`язань, бюджетних коштів за рахунок військової частини НОМЕР_1 не в порядку виконання договірних зобов`язань, а поза передбаченим договором підставами, внаслідок здійснення оплати понад вартість товару, який було поставлено, свідчить про необхідність застосування положень ст. 1212 ЦКУ в частині повернення надмірно сплачених бюджетних коштів у загальному розмірі 89 400.00 грн.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо обґрунтованості рішення.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного, суд висновує, що позов належить задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028.00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кічери Марії Іванівни, РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , на користь Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 89 400.00 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок), як надмірно сплачену суму за договором про закупівлю товарів від 03.04.2023 №20.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кічери Марії Іванівни, РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , на користь Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 3028.00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 11.04.2024 року

Суддя Пригуза П.Д.