ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2024 р. Справа№ 910/13814/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представника боржника Шишки Ю.О. згідно ордера

розглянувши апеляційну скаргу Полянчука Олега Володимировича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року

у справі №910/13814/23 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою Полянчука Олега Володимировича

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у справі №910/13814/23, зокрема, визнано кредитором боржника ПрАТ "Квіти Львова" з грошовими вимогами на суму 3 616 024,27 грн., з яких 5 368,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 3 236 591,35 грн. - вимоги другої черги, 374 064,92грн. - вимоги третьої черги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Полянчук О.В. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у справі №910/13814/23 в частині визнання кредитором боржника ПрАТ "Квіти Львова" на суму 3 616 024,27 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати ПрАТ "Квіти Львова" кредитором боржника на суму 2 677 401,90 грн., з яких: 5 368,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 2 616 007,66 грн. - вимоги другої черги, 56 026,24 грн. - вимоги третьої черги; стягнути витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 028,00 та витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Копитова О.С., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 06.02.2024 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Полянчука О.В. на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/13814/23, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13814/23 за заявою Полянчука О.В. про неплатоспроможність.

04.03.2024 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/13814/23/1270/24 від 01.03.2024 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 апеляційну скаргу Полянчука О.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у справі №910/13814/23 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, надати докази сплати судового збору у розмірі 3413,60 грн.

13.03.2024, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання вимог ухвали від 11.03.2024 надано докази сплати судового збору у розмірі 3413,60 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полянчука О.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у справі №910/13814/23, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 04.04.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Представник скаржника в судовому засіданні 04.04.2024 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у справі №910/13814/23 в частині визнання кредитором боржника ПрАТ "Квіти Львова" на суму 3 616 024,27 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати ПрАТ "Квіти Львова" кредитором боржника на суму 2 677 401,90 грн., з яких 5 368,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 2 616 007,66 грн. - вимоги другої черги, 56026,24 грн. - вимоги третьої черги.

Розпорядник майна боржника та представник ПрАТ "Квіти Львова" в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через систему "Електронний суд", докази чого долучено судом до матеріалів справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

04.04.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника боржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції від 10.01.2024 у даній справі в оскаржуваній частині - залишити без змін, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, судова колегія зазначає, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУзПБ, яка регулює порядок виявлення кредиторів фізичної особи, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 45 наведеного кодексу, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Згідно ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

У разі необхідності господарський суд може оголосити перерву в попередньому засіданні.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи Полянчука О.В. ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи Полянчука О.В. арбітражного керуючого Карасюка О.В.; визначено дату проведення попереднього судового засідання на 10.01.2024.

Офіційне оприлюднення щодо відкриття відносно Полянчука О.В. справи про неплатоспроможність здійснено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 08.11.2023 за номером 71807.

Після публікації вказаного оголошення, в межах строку, встановленого ст.45 КУзПБ, від ПрАТ "Квіти Львова" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 3 616 024,27 грн.

Керуючим реструктуризацією боргів боржника відповідно до доповнень до звіту про результати розгляду вимог кредиторів боржника вимоги кредитора ПрАТ "Квіти Львова" визнано в повному обсязі.

За наслідками розгляду заявлених кредиторських вимог ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у даній справі, зокрема, визнано ПрАТ "Квіти Львова" кредитором боржника з грошовими вимогами на суму 3 616 024,27 грн., з яких 5 368,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 3 236 591,35 грн. - вимоги другої черги, 374 064,92 грн. - вимоги третьої черги.

Боржник з даною ухвалою суду в частині визнання ПрАТ "Квіти Львова" кредитором боржника на суму 3 616 024,27 грн. не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

За твердження апелянта, заява кредитора підлягала залишенню без руху як така, що подана з порушенням вимог статті 162 ГПК України в частині зазначення наявності або відсутності електронного кабінету заявника, а також кредитором безпідставно заявлено, а судом першої інстанції, в свою чергу, помилково визнано 3% річних, інфляційні втрати та пеню, нараховані за період з 24.02.2022 року.

Оскільки доводи та вимоги скаржника фактично зводяться до незгоди з ухвалою суду в частині наслідків розгляду заяви ПрАТ "Квіти Львова" про визнання кредиторських вимог до боржника, то у відповідності до ст. 269 ГПК України ухвала суду першої інстанції переглядається лише в цій частині.

В іншій частині ухвала місцевого господарського суду не переглядається.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали в оскаржуваній боржником частині, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування вказаної ухвали з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "Квіти Львова" звернулось до суду із заявою кредитора боржника на суму 3 610 656,27 грн.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 11.08.2020 між ПрАТ "Квіти Львова" (позикодавець) та Полянчуком О.В. (позичальник) укладено договір позики, відповідно до умов п. 1.1. якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього договору, а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Згідно п. 2.1. договору, розмір позики становить 290 000,00 грн.

При цьому, зазначена сума позики двічі збільшувалась відповідно до укладених сторонами додаткових угод до договору від 10.09.2020 та від 21.10.2020, внаслідок чого в загальному суму позики сторонами було збільшено до 681 000,00 грн.

Згідно п. 3.1. договору сума позики вважається переданою від позикодавця до позичальника з моменту зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, вказаний у цьому пункті договору.

Сторони умовами п. 3.2. договору також погодили, що позика є безпроцентною та для податкового обліку є поворотною фінансовою допомогою.

Пунктом 4.1. договору визначено, що строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і становить 30 (тридцять) календарних днів. За умовами п. 4.2. договору припинення цього договору не звільняє позичальника від обов`язку повернення позикодавцеві суми позики.

Згідно до п. 5.1. договору позичальник може повертати позикодавцеві позику як однією сумою, так і частинами, розмір яких в сукупності становить суму позики.

Пункт 7.1 договору передбачає, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту зарахування позики на рахунок позичальника.

Відповідно до п. 7.2. договору (в редакції додаткової угоди від 21.10.2020) строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього договору та закінчується 21.11.2020.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 7.3. договору).

На виконання умов договору позики від 11.08.2020 року ПрАТ "Квіти Львова" перерахувало на рахунок Полянчука О.В. суму позики в загальному розмірі 681 000,00 грн. згідно з платіжними дорученнями №1664 від 12.08.2020 року на суму 290 00,00 грн.; №1689 від 11.09.2020 року на суму 198 000,00 грн.; №1723 від 21.10.2020 року на суму 193 000,00 грн.

Оскільки Полянчуком О.В. грошові кошти в повному розмірі та в установлений строк за договором позики від 11.08.2020 не повернуто, ПрАТ "Квіти Львова" звернулось з позовом до суду.

Так, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10.10.2023 року у справі №758/885/23 присуджено до стягнення з Полянчука О.В. на користь ПрАТ "Квіти Львова" борг у розмірі 681 000,00 грн., пеню у розмірі 374 064,92 грн., 3% річних у розмірі 43 603,00 грн., втрати від інфляції у розмірі 269 400,95 грн., а всього 1368 068,87 грн.; стягнуто з Полянчука О.В. на користь ПрАТ "Квіти Львова" судовий збір у розмірі 20 521,03 грн.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, доказів виконання боржником рішення Подільського районного суду міста Києва від 10.10.2023 року у справі №758/885/23 у повному обсязі матеріали справи не містять, заборгованість перед ПрАТ "Квіти Львова" у розмірі 681 000,00 грн. основного боргу, пені в розмірі 374 064,92 грн., 3% річних у розмірі 43 603,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 269 400,95 грн., судового збору в розмірі 20 521,03 грн. не погашена.

Крім того, судом також встановлено, що 11.11.2020 між ПрАТ "Квіти Львова" (позикодавець) та ФОП Полянчуком О.В. (позичальник) укладено договір позики, відповідно до умов п. 1.1. якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього договору (надалі іменується "позика"), а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Розмір позики становить 196 350,00 грн. (п. 2.1. Договору).

Дана сума позики неодноразово збільшувалась відповідно до укладених сторонами додаткових угод до Договору від 11.12.2020 року, від 05.01.2021 року, від 09.02.2021 року, від 11.03.2021 року, від 14.04.2021 року, від 12.05.2021 року, від 10.06.2021 року, від 15.07.2021 року, від 13.08.2021 року та востаннє збільшена до 1 667 128,00 грн., про що додатковою угодою від 10.09.2021 року внесено відповідні зміни до п. 2.1. Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору сума позики вважається переданою від позикодавця до позичальника з моменту зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, вказаний у цьому пункті договору.

Сторони умовами п. 3.2. Договору погодили, що позика є безпроцентною та для податкового обліку є поворотною фінансовою допомогою.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим Договором і становить 30 (тридцять) календарних днів. За умовами п. 4.2. Договору припинення цього договору не звільняє позичальника від обов`язку повернення позикодавцеві суми позики.

Відповідно до п. 5.1. Договору позичальник може повертати позикодавцеві позику як однією сумою, так і частинами, розмір яких в сукупності становить суму позики.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту зарахування позики на рахунок позичальника (п. 7.1. Договору).

Відповідно до п. 7.2. Договору (в редакції додаткової угоди від 10.09.2021) строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього Договору та закінчується 16.10.2021.

Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 7.3. Договору).

На виконання умов договору позики від 11.11.2020 року ПрАТ "Квіти Львова" перераховано на рахунок ФОП Полянчука О.В. суму позики у загальному розмірі 1 667 128,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1749 від 12.11.2020 року на суму 196 350,00 грн., №1783 від 14.12.2020 року на суму 196 350,00 грн., №1806 від 06.01.2021 року на суму 207 213,00 грн., №1840 від 09.02.2021 року на суму 203 872,00 грн., №1871 від 11.03.2021 року на суму 192 000,00 грн., №1904 від 14.04.2021 року на суму 55 500,00 грн., № 1929 від 12.05.2021 року на суму 66 036,00 грн., №1938 від 10.06.2021 року на суму 29 837,00 грн., №1983 від 15.07.2021 року на суму 31 330,00 грн., №2007 від 13.08.2021 року на суму 238 640,00 грн., №2030 від 13.09.2021 року на суму 250 000,00 грн.

Оскільки ФОП Полянчуком О.В. не виконано своїх зобов`язань щодо повернення суми позики, ПрАТ "Квіти Львова" звернулось до суду з позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 року у справі №910/1200/23 присуджено до стягнення з ФОП Полянчука О.В. на користь ПрАТ "Квіти Львова" основний борг у розмірі 1 667 128,00 грн., пеню у розмірі 81 026,99 грн., 3% річних у розмірі 62 620,00 грн., втрати від інфляції у розмірі 458 282,50 грн. та судовий збір у розмірі 34 035,87 грн. У задоволенні зустрічного позову ФОП Полянчука О.В. про визнання недійсним договору позики від 11.11.2020 року відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення у справі №910/1200/23 08.11.2023 року Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Доказів на підтвердження виконання Полянчуком О.В. рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 року у справі №910/1200/23 матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

В силу приписів ч. 1 та 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому, розглядаючи заяву ПрАТ "Квіти Львова" з кредиторськими вимогами до боржника колегією суддів взято до уваги висновки Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 15.03.2023 року у справі №904/10560/17, згідно яких під час розгляду заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів (окрім кредиторів, ініціюючих провадження у справі про банкрутство), рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору, не є обов`язковим, а при його наявності оцінюється судом поряд з іншими доказами, а саме первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно/господарсько-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором.

В даному випадку окрім судових рішень про стягнення заборгованості, матеріали справи №910/13814/23 про неплатоспроможність Полянчука О.В. містять сукупність належних доказів на підтвердження наявності заборгованості боржника перед ПрАТ "Квіти Львова", зокрема, договори позики з відповідними додатковими угодами, платіжні доручення, картки рахунків та розрахунки штрафних санкцій, а тому вимоги кредитора до боржника, які підтверджені рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10.10.2023 року у справі №758/885/23 та рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 року у справі №910/1200/23 в даному випадку є обґрунтованими, безспірними, конкурсними та такими, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

Посилання скаржника на помилкове визнання та включення судом до реєстру вимог кредиторів 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих за період з 24.02.2022 року, оскільки згідно пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України боржника звільнено від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь позикодавця пені за прострочення повернення позики, колегією суддів відхиляються, оскільки в даному випадку заявлені кредитором вимоги в зазначеній частині підтверджуються судовими рішеннями між цими сторонами, які набрали законної сили, є чинними та, відповідно, мають преюдиційний характер.

При цьому, судова колегія звертає увагу скаржника, що він, як відповідач, не був позбавлений права та можливості брати участь у розгляді судами справ №910/1200/23 та №758/885/23, заперечувати правильність нарахування позивачем 3% річних, інфляційних втрат та пені, а також в подальшому, у разі незгоди з прийнятими рішеннями, оскаржувати правомірність стягнутих сум в судах вищих інстанцій.

Таким чином, оскільки чинними судовими рішеннями встановлено розмір заборгованості Полянчука О.В. перед ПрАТ "Квіти Львова", що не підлягає повторному доведенню, Господарський суд міста Києва дійшов обґрунтованого висновку про визнання ПрАТ "Квіти Львова" кредитором боржника на суму 3610656,27 грн., з яких: 3 236 591,35 грн. - вимоги другої черги, 374 064,92 грн. - вимоги третьої черги, а також витрат у сумі 5 368,00 грн. судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Безпідставними також є доводи скаржника про те, що заява кредитора підлягала залишенню без руху, як така, що подана з порушенням вимог ст. 162 ГПК України.

Так, на переконання апелянта, всупереч п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, заява кредитора про визнання його вимог до боржника не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету ПрАТ "Квіти Львова", що є підставою для залишення такої заяви без руху на підставі ст.174 ГПК України.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що звернення кредитора із завою з грошовими вимогами до боржника в порядку ст.45 КУзПБ не є за своєю суттю тотожним поданню позовної заяви, вимоги до якої містяться у статті 162 ГПК України, оскільки подання позову та подання кредитором заяви з кредиторськими вимогами є різними способами захисту порушених прав.

Згідно ч. 1 ст. 46 КУзПБ господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху суд повідомляє заявнику про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

При цьому, вимоги до письмових заяв з вимогами до боржника містяться у ч. 3 ст. 45 КУзПБ, яка, в свою чергу, не встановлює необхідності зазначення у заяві відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету кредитора, що, відповідно, спростовує доводи скаржника про наявність підстав для залишення такої заяви без руху.

Окрім наведеного, колегія суддів зазначає, що на момент звернення ПрАТ "Квіти Львова" із заявою з грошовими вимогами до боржника та прийняття судом даної заяви кредитор відповідно до сформованого запиту в системі "Електронний суд" мав зареєстрований електронний кабінет.

Таким чином, посилання скаржника про порушення Господарським судом міста Києва норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду в оскаржуваній частині прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній боржником частині не вбачається.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги боржника без задоволення, а ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін, заявлені в апеляційній скарзі до відшкодування судові витрати, пов`язані із розглядом справи в апеляційному суді, зокрема судовий збір за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на Полянчука О.В .

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Полянчука Олега Володимировича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у справі №910/13814/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 року у справі №910/13814/23 в частині визнання ПрАТ "Квіти Львова" кредитором боржника на суму 3 616 024,27 грн. залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 15.04.2024 року після закінчення суддями Остапенком О.М., Копитовою О.С. та Отрюхом Б.В. підготовки для підтримання кваліфікації у НШСУ.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді О.С. Копитова

Б.В. Отрюх