ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/1055/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюк І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

Прокурор відділу - Уліцька А.В.

ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» - адвокат Підкова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМАНІЯ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2023

по справі №916/1055/23

за позовом: Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі: 1) Південного офісу Держаудитслужби; 2) Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області; 3) Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»

про визнання недійсними додаткових угод та повернення безпідставно сплачених коштів

суддя суду першої інстанції Невінгловська Ю.М.

місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний текст рішення складено та підписано: 02.10.2023.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ», в якій, просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ та відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» на користь Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 132 424,07 грн.

Позов мотивований тим, що укладання додаткових угод: № 2 від 23.09.2021, № 3 від 23.09.2021, № 4 від 23.09.2021, № 5 від 22.12.2021, № 6 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області відбулось з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», що у свою чергу призвело до переплати за товар на загальну суму 132 424,07 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.09.2023 позов задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду № 3 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ та Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Визнано недійсною додаткову угоду № 4 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Визнано недійсною додаткову угоду № 5 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Визнано недійсною додаткову угоду № 6 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» та Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» на користь Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 103 842, 33 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір у сумі 13 420, 00 грн.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2023 по справі №916/1055/23 в частині стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» без урахування судових витрат наступним чином:

- до 31.10.2023 -17 307,06 грн;

- до 30.11.2023 -17 307,06 грн;

- до 31.12.2023 -17 307,06 грн;

- до 31.01.2024 -17 307,06 грн;

- до 29.02.2024 -17 307,06 грн;

- до 31.03.2024 -17 307,03 грн.

У задоволенні решти заяви відмовлено.

Обґрунтування рішення суду.

Судом встановлено, що покупець, як сторона договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак, таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України «Про публічні закупівлі» та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Також, задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача надмірно сплачених бюджетних коштів в сумі 103 842, 33 грн., суд зазначив, що зобов`язання сторін регулюються договором. Відтак, Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за умовами договору та додаткової угоди № 2 до нього (за виключенням додаткових угод № 3-5, які визнані судом недійсними) повинна була здійснювати оплату із врахуванням додаткової угоди № 2, якою було підвищено ціну на електричну енергію до 2,172 грн. з ПДВ за 1кВт.

Щодо розтрочення виконаня рішення, суд першої інстанції зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» включено до затвердженого Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 09.02.2021 №109/од-2021, Переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки області та які формують економічний потенціал області.

Судом зазначено, що надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частками із певним інтервалом у часі.

Узагальнені вимоги та доводи апеляційної скарги:

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2023 по справі № 916/1055/23 в частині задоволення позовних вимог керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області про визнання недійсною додаткову угоду № 3 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021; визнанння недійсною додаткову угоду № 4 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021; визнання недійсною додаткову угоду № 5 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021; визнання недійсною додаткову угоду № 6 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» на користь Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 103 842, 33 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області про визнання недійсною додаткову угоду № 3 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021; визнанння недійсною додаткову угоду № 4 від 23.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021; визнання недійсною додаткову угоду № 5 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021; визнання недійсною додаткову угоду № 6 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» на користь Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 103 842, 33 грн. - відмовити.

1. Скаржник зазначає, що як вбачається зі змісту позову, прокурором не було доведено наявність виключного випадку, що став підставою для звернення до суду. Аналогічно і суд першої інстанції, ігноруючи приписи ст. 131-1 Конституції України, не навів в мотивувальній частині оскаржуваного рішення висновки щодо того, в чому саме полягає виключність випадку у правовідносинах між ТОВ ООЕК та Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, що став підставою для звернення прокурора із позовом за захистом інтересів держави.

Відділ освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не є органом, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, у розмінні положень ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

А отже, Вилківська міська рада Ізмаїльського району Одеської області не є належними позивачем у даній справі і підстави для представництва прокуратурою інтересів держави в особі Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області відсутні.

Судом першої інстанції помилково не було враховано той факт, що уповноваженим органом державної влади, бездіяльність якого може бути підставою для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави, є Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба);

2. Задовольняючи позовні вимоги прокурора судом першої інстанції було неправильно застосовано положення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Законом України «Про публічні закупівлі» передбачена можливість неодноразового збільшення ціни за одиницю товару на 10%. Законодавець визначив, що підвищення ціни до 10% є можливим через 90 днів з моменту підписання договору або внесення змін щодо збільшення ціни;

Оскільки спірними додатковими угодами збільшення ціни відбулось не більше ніж на 10% порівняно з останніми змінами ціни договору, підстави для визнання їх недійсними відсутні;

Таким чином, на думку скаржника укладення додаткових угод №3-6 здійснювалось із дотриманням п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі».

3. Судом помилково застосовані положення ч. 1 ст. 670 ЦК України, оскільки виходячи із суті правовідносин між сторонами договору, постачання електроенергії здійснюється у обсязі, який був фактично використаний споживачем;

4. Судом першої інстанції було неправильно здійснено розподіл судових витрат.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

17.11.2023 до суду надійшов відзив Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, відповідно до якого просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Богатир К.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/1055/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/1055/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМАНІЯ на рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2023 по справі №916/1055/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

02.11.2023 матеріали справи №916/1055/23 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМАНІЯ» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2023 по справі №916/1055/23.

Призначено справу № 916/1055/23 до розгляду на 23.01.2024 о 14:00 год.

17.01.2024 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зупинення провадження у справі до отримання правового висновку Великої Палати Верховного Суду по справі №922/2321/22, також скаржник просить поновити пропущений процесуальний строк на подання цієї заяви.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про зупинення провадження у справі №916/1055/23 задовольнити. Зупинено провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2023 у справі № 916/1055/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2321/22 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 провадження у справі № 916/1055/23 поновлено.

Розгляд апеляційної скарги призначено до розгляду на 08.04.2024 о 14:00 год.

В судовому засіданні 08.04.2024 представник ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник прокуратури заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив судове рішення залишити без змін.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

08.04.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду переглядає рішення Господарського суду Одеської області в межах доводів та вимог апеляційних скарг, передбачених статтею 269 ГПК України.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Як встановлено з матеріалів справи, Відділ освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (Відділ освіти Вилківської міської ради) на електронному майданчику Prozorro оголосив про проведення переговорної процедури «Електрична енергія, код 09310000-5 - Електрична енергія за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» з очікуваною вартістю 1 027 583, 58 грн.

За результатом розгляду тендерних пропозицій, згідно з протоколом розкриття тендерних пропозицій UA-2021-03-02-006692-3 переможцем визначено ТОВ «ООЕК» з остаточною ціновою пропозицією 1 027 583, 58 грн з ПДВ.

Як вбачається судом, згідно Протоколу № 53 від 0.03.2021 переговорів між Уповноваженою особою відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Григорович С.І. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» стосовно узгодження питань щодо закупівлі по предмету електрична енергія код ДК 021:20-5 (електрична енергія), встановлено, що:

1. ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» має можливість забезпечити виконання зобов`язань по договору щодо постачання по предмету електрична енергія - код ДК 021:2015 - 09310000-5 (електрична енергія).

2. Очікуваний обсяг закупівлі: 407 009 кВт*год.

3. Очікувана вартість предмета закупівлі: 1 027 583,58 грн. ( один мільйон двадцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні 58 коп.) з ПДВ.

4. Ціна за 1 кВт*год. - 2,5 грн. з ПДВ.

5. Джерело фінансування закупівлі: кошти місцевих бюджетів.

6. Місце постачання:

- Кілійський район, м. Вилкове, вул. Моряків Десантників,буд.7;

- Кілійський район, м. Вилкове, вул.Прикордонна,буд.5;

- Кілійський район, с. Десантне, вул.Сонячна,буд.58;

- Кілійський район, с. Мирне, вул.Сонячна,буд.26;

- Кілійський район, м. Вилкове, вул.Різдвяна,буд.62;

- Кілійський район, м. Вилкове. вул.Т.Повстання,буд.40;

- Кілійський район, с. Десантне, вул.Шкільна,буд.З7;

- Кілійський район, с. Мирне. вул.Дружба,буд.2;

- Кілійський район, с. Новомиколаївка, вул.Дунайська,буд.34;

- Кілійський район, м. Вилкове. вул.Б.Канал,буд. 1 Оа.

- Кілійський район, с. І Іриморське, вул. Ьесарабська.7

- Кілійський район, с. Приморське, вул.Морська,81.

7. Строк постачання: до 31.12.2021.

18.03.2021 між Відділом освіти Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (споживач) та ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» (постачальник) було укладено Договір № 23-1037-ПВЦ, згідно п. 2.1. якого Постачальник продає електричну енергію за кодом CPV за ДК 021:2015 « 09310000-5 Електрична енергія» Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.

Відповідно до п. 3.11 Договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата підписання договору.

У п. 1.2. Договору передбачено, що місце постачання енергії: згідно Додатку до заяви-приєднання.

Положеннями п. 5.1. Договору визначено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення піни електричної енергії, обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Загальна ціна цього Договору на 2021 рік складає 856 319,65 грн без ПДВ, крім того ПДВ 171 263,93 грн, разом ціпа цього Договору становить 1 027 583,58 грн з ПДВ (п. 5.2. Договору).

Згідно п. 5.3. Договору, зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) може відбуваюся відповідно до умов ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» за умови що зазначені, зміни призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. Істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

5.3.1. Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичною обсягу видатків споживача;

5.3.2. Не раніше. ніж від дати початку постачання електричної енергії та ним Договором, зміни ціни вбік збільшення та одиницю електричної енергії не більше ніж на 10 відсотків (від ціни зазначеної в Специфікації) у разі коливання ціни на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Постачальник звертається з письмовим попередженням до Споживача та 20 днів після настання дати, вказаної в попередженні Постачальника, і за відсутності заяви Споживача про розірвання Договору (при факті споживання будь-якого обсягу електричної енергії) Договір вважається зміненим відповідно до запропонованих умов.

Зменшення ціни за одиницю електричної енергії може бути здійснено без обмеження строків та розмірів.

Наявність факту коливання ціни Товару (електричної енергії) на ринку підтверджується довідками відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни Товару (електричної енергії) на ринку, щодо розміру цін на Товар (електричну енергію) на момент укладання Договору та на момент звернення до вказаних органів, установ, організацій або інформацією з веб сайту ДП «Оператор ринку».

У разі виникнення необхідності у подальшій зміні ціни Товару (електричної енергії (відносно попередньої зміни ціни) наявність факту коливання ціни Товару (електричної енергії) на ринку підтверджується довідкою щодо розміру цін Товару (електричної енергії) тільки на дату звернення до вказаних органів, установ, організацій або інформацією з веб сайту ДП «Оператор ринку».

Згідно 5.4. Договору, Споживач залишає за собою право на можливість зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування та виробничих потреб.

Відповідно до 5.5. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

У п. 5.10. Договору сторони погодили, що приймання - передача електричної енергії, поставленої Постачальником та прийнятої Споживачем у розрахунковому періоді оформлюється шляхом підписання (сторонами щомісячних Актів приймання-передачі, які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем у формі оплати за фактично отриману електричну енергію на підставі акта приймання-передавання товарної продукції у строк, визначений у акті, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, але в будь якому випадку не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів після закінчення розрахункового періоду (п. 5.11. Договору).

Положеннями п. 13.1. Договору передбачено, що він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2021, а в частині здійснення розрахунків Споживачем за фактично спожитої електричної енергії до повного виконання зобов`язань.

Згідно п. 13.2. Договору, Постачальник має повідомити про намір внесення будь-яких змін до умов Договору Споживача не пізніше, ніж та 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію Договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику. якщо Споживач не приймає нові умови

Відповідно до п. 13.3. Договору, якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним законодавством, зміни до умов Договору можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

У подальшому до Договору № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 між сторонами укладено ряд додаткових угод:

Додаткова угода №1 від 28.07.2021, відповідно до якої змінено банківські реквізити Споживача.

Додаткова угода №2 від 23.09.2021, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію до 2,172 грн. за 1 кВт*год., обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 330 280 кВт*год. та установлено, що угода розповсюджується на взаємовідносини, що виникли з 10.07.2021.

Додаткова угода №3 від 23.09.2021, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію до 3,9892 грн. за 1 кВт*год., обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 322 195 кВт*год. та установлено, що угода розповсюджується на взаємовідносини, що виникли з 10.07.2021.

Додаткова угода№4 від 23.09.2021, на підставі якої підвищено ціпу на електричну енергію до 3,4886 грн. за 1 кВт*год., обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 317 619 кВт*год. та установлено, що угода розповсюджується на взаємовідносини, що виникли з 10.07.2021.

Додаткова угода №5 від 22.12.2021, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію до 3,56171 грн. за 1 кВт*год., обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 362 153 кВт*год. та установлено, що угода розповсюджується на взаємовідносини, що виникли з 10.10.2021.

Додаткова угода №6 від 22.12.2021, на підставі якої підвищено ціну на електричну енергію до 3,91752 грн. за 1 кВт*год., обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 354 557 кВт*год. та установлено, що угода розповсюджується на взаємовідносини, що виникли з 10.10.2021.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами виконання умов договору ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» було поставлено, а Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області отримано електричну енергію:

1. у березні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 05.04.2021 92587 кВт-год на загальну суму 233 755,91 грн;

2. у квітні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 16.04.2021 81079 кВт-год на загальну суму 204701,45 грн;

3. у травні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 18.05.2021 34818 кВт-год на загальну суму 87905,56 грн;

4. у червні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 05.04.2021 19589 кВт-год на загальну суму 49 456,67 грн;

5. у липні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 26.07.2021 13273 кВт-год на загальну суму 33510,56 грн;

6. у серпні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 13.08.2021 9450 кВт-год на загальну суму 30 600,98 грн;

7. у вересні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 24.09.2021 9599 кВт-год на загальну суму 31083,44 грн;

8. у жовтні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 26.10.2021 18130 кВт-год на загальну суму 58 708,57 грн;

9. у листопаді 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 24.11.2021 37393 кВт-год на загальну суму 146 487,82 грн;

10. у грудні 2021 року згідно акту приймання-передавання товарної продукції № 23-10372/1 від 23.12.2021 38640 кВт-год на загальну суму 151 372,62 грн.

Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області було оплачено вартість отриманої електричної енергії на загальну суму 1 027 583,58 грн, та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень: №41 від 12.12.2021 на суму 85533,64 грн, № 142 від 28.0.2021 на суму 908,00 грн, № 118 від 27.09.2021 на суму 602,04 грн, № 80 від 02.08.2021 на суму 80 602,61 грн, № 71 від 25.06.2021 на суму 705,10 грн, № 51від 19.05.2021 на суму 1100,53 грн, № 41 від 09.04.2021 на суму 23722,24 грн, № 48 від 19.04.2021 на суму 15600,22 грн, № 158 від 26.11.2021 на суму 2590,96 грн, № 38 від 24.12.2021 на суму 65838,98 грн, № 66 від 19.05.2021 на суму 12603,38 грн, № 172 від 28.10.2021 на суму 1143,08 грн, № 147 від 27.09.2021 на суму 2053,00 грн, № 129 від 20.08.2021 на суму 1577,00 грн, № 100 від 25.06.2021 на суму 2300,02 грн, № 110 від 02.08.2021 на суму 1237,10 грн, № 197 від 26.11.2022 на суму 2930,30 грн, № 158 від 27.09.2021 на суму 690,00 грн, № 140 від 20.08.2021 на суму 1000,04 грн, № 106 від 25.06.2021 на суму 330,03 грн, № 48 від 09.04.2021 на суму 2297,07 грн, № 121 від 02.08.2021 на суму 430,00 грн, № 76 від 19.05.2021 на суму 1813,00 грн, № 213 від 25.06.2021 на суму 23012,79 грн, № 82 від 09.04.2021 на суму 77374,98 грн, № 205 від 26.11.2021 на суму 2971,92 грн, № 157 від 19.05.2021 на суму 35833,28 грн, № 186 від 28.10.2021 на суму 500,62 грн, № 109 від 19.04.2021 на суму 63857,64 грн, № 10 від 20.08.2021 на суму 6874,70 грн, № 89 від 19.04.2021 на суму 122612,83 грн, № 32 від 26.11.2021 на суму 63318,88 грн, № 17 від 27.09.2021 на суму 14040,82 грн, № 13 від 20.08.2021 на суму 20789,24 грн, № 24 від 28.10.2021 на суму 31141,78 грн, № 4 від 02.08.2021 на суму 14007,13 грн, № 27 від 28.10.2021 на суму 25015,09 грн, № 4 від 02.08.2021 на суму 17233,72 грн, № 36 від 26.11.2021 на суму 74675,76 грн, № 21 від 27.09.2021 на суму 13697,58 грн, № 178 від 25.06.2021 на суму 23108,73 грн, № 29 від 09.04.2021 на суму 2000,00 грн, № 64 від 09.04.2021 на суму 128361,62 грн, № 128 від 19.05.2021 на суму 36555,37 грн, № 94 від 20.08.2021 на суму 360,00 грн, № 57 від 19.04.2021 на суму 1500,00 грн, № 36 від 19.04.2021 на суму 1130,76 грн.

Однак, на думку прокурора, додаткові угоди № № 2, 3, 4, 5, 6 до Договору № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 укладено з порушенням вимог ст. 5, ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 180 ГК України, ст. 653 ЦК України, а відповідно мають бути визнані недійсними, а також підлягає поверненню сума здійсненої переплати у розмірі 132 424,07 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Оскільки відповідач не погоджується із оскаржуваними рішенням виключно у частині задоволення позовних вимог, колегія суддів переглядає зазначене судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги.

Щодо підстав звернення Прокурора до суду.

При зверненні до суд з відповідним позовом в інтересах держави, прокурором зазначено позивачами Південний офіс Держаудитслужби, Вилківську міську раду Ізмаїльського району Одеської області та Відділ освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

У постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про публічні закупівлі» регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснює, в тому числі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері державного фінансового контролю, а саме Державна аудиторська служба України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні» та Положення про Державну аудиторську службу України (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43). Статтею 2 цього Закону визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю, зокрема є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували в періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, за дотриманням законодавства про закупівлі.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні» контроль за дотриманням законодавства в сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі в порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції на час існування спірних правовідносин) рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: (1) дані автоматичних індикаторів ризиків; (2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель; (3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель; (4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; (5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства в сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю в сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи (частина сьома статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Якщо замовник не усунув визначене в висновку порушення, що призвело до невиконання ним вимог, передбачених цим Законом, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю після закінчення строку на оскарження до суду, визначеного в частині 10 цієї статті, за результатами моніторингу вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства в сфері публічних закупівель (частина одинадцята статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Органу державного фінансового контролю надається право, зокрема: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, в судовому порядку стягувати в дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; накладати в випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях (пункти 8 - 10, 15 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні»).

З викладеного слідує, що Південний офіс Державної аудиторської служби України є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель.

У п. 8 ч. 1 ст. 10 Закону «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Тобто, Держаудитслужба мала змогу здійснити моніторинг закупівлі протягом строку дії Договору, але не зробила цього.

Ізмаїльською окружною прокуратурою направлявся запит № 59-2202вих- 22 від 27.05.2022 на адресу Південного офісу Держаудитслужби з метою отримання інформації щодо вжиття органами Держаудитслужби заходів з проведення моніторингу закупівлі (UA-2021-03-02-006692-a, усунення виявлених порушень у судовому порядку, а також щодо надміру сплаченої суми за Договором.

Відповідно до відповіді Південного офісу Держаудитслужби № 151531- 17/1360-2022 від 06.06.2022 повідомлено, що заходи щодо проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-02-006692-a та усунення виявлених порушень у судовому порядку офісом не вживалися.

Ізмаїльською окружною прокуратурою направлявся запит № 59-2664вих- 22 від 22.06.2022 на адресу Південного офісу Держаудитслужби з метою отримання інформації щодо включення до плану перевірок проведення державного фінансового контролю у Вилківській міській раді Ізмаїльського району Одеської області, а також про вжиття органами Держаудитслужби України заходів щодо проведення перевірки додаткових угод, якими неодноразово збільшено ціну за одиницю товару, до договору, укладеного за закупівлею UA-2021-03-02-006692-a, та усунення виявлених порушень у судовому порядку.

Відповідно до відповіді Південного офісу Держаудитслужби № 151531-17/1657-2022 від 07.07.2022 повідомлено, що Планом проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Держаудитслужби на III квартал 2022 року проведення заходів державного фінансового контролю у Вилківській міській раді Ізмаїльського району Одеської області не передбачено. Інформацію про заходи щодо проведення моніторингу процедури закупівлі UA- 2021-03-02-006692-а та усунення виявлених порушень у судовому порядку офісом у своїй відповіді не надано.

З листа Держаудитслужби дійсно випливає, що цей орган навіть після отримання інформації від прокурора про можливі порушення законодавства про публічні закупівлі не планував проводити перевірку і не збирався звертатися до суду, що кваліфікується судом як бездіяльність органу.

Наведене цілком узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах у справах № № 924/1237/17, 826/9672/17, 924/1256/17, 906/296/18, 925/682/18, 909/545/18 та 927/1058/21, де позивачем була визначена саме Держаудитслужба.

Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ч. 3 ст. 140 Конституції України, ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та Інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 5 ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань Інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Згідно з ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень (пункт 3 частини І статті 26).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів.

Статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування», якою визначено повноваження сільських, селищних, міських рад в галузі бюджету, фінансів і цін передбачено здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Бюджетного кодексу України місцевий бюджет відповідно до цього Кодексу містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

Відповідно до ч. І ст. 57 Бюджетного кодексу України не пізніше 31 грудня поточного бюджетного періоду або останнього дня іншого бюджетного періоду Казначейство України закриває всі рахунки, відкриті у поточному бюджетному періоді для виконання бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. З Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Частинами І, 2 ст. 13 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.

Складовими частинами загального фонду бюджету є:

1) всі доходи бюджету, крім тих, що призначені для зарахування до спеціального фонду бюджету;

2) всі видатки бюджету, що здійснюються за рахунок надходжень загального фонду бюджету;

3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету без визначення цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок надходжень загального фонду бюджету);

4) фінансування загального фонду бюджету.

Відповідно до п. 9.4. Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 938 від 23.08.2012 кошти, які надходять на рахунки розпорядників бюджетних коштів, уважаються отриманими доходами розпорядників бюджетних коштів або коштами, що відносяться на відновлення касових видатків.

Згідно з абз. 1 п. 2.4. Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 372 від 02.04.2014, суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків (крім власних надходжень), як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах, перераховуються до доходів загального фонду відповідного бюджету.

Таким чином, відновлення касових видатків - це повернення установі коштів, які вона раніше перерахувала тому чи іншому контрагенту.

Кошти, що надходять як відновлення видатків загального фонду попереднього періоду, не можуть бути відновлені для розпорядника, а їх слід перераховувати в доходи загального фонду відповідного бюджету.

Таким чином, у даному випадку, кошти, сплачені Відділом за договором у попередньому періоді (протягом 2021 року), які підлягають стягненню і поверненню на рахунок Відділу у поточному періоді, надалі підлягають поверненню до загального фонду місцевого бюджету Вилківської міської територіальної громади.

Отже, враховуючи, що укладення неправомірних угод призвело до зайвих видатків із місцевого бюджету громади, шкода у зв`язку з їх укладенням завдана, у тому числі, інтересам територіальної громади, захист яких відповідно до законодавства має здійснювати Вилківська міська рада, яка є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Також прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ВСУ від 21.03.2019 у справі № 912/898/18 «проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Таким чином, Відділ, як структурний підрозділ органу місцевого самоврядування, який у розумінні ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснюється закупівля електричної енергії за договором), уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно і раціонально використовувати бюджетні кошти.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (п. 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (абз. З ч. 4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру").

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №917/341/19, від 02.02.2021 у справі №922/1795/19, від 07.04.2021 у справі №917/273/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22.

Ізмаїльською окружною прокуратурою направлено запит № 59-1228 вих-22 від 28.03.2022 на адресу Вилківської міської ради з метою отримання інформації щодо результатів виконання Договору № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021, підстав зменшення обсягів поставки та підвищення ціни на електричну енергію відповідно до укладених додаткових угод, вжитих за вищевказаним фактом заходів з питання усунення виявлених порушень, зокрема, щодо стягнення у судовому порядку надміру сплачених коштів.

Однак, у своїй відповіді № 527/01-26 від 11.04.2022 Вилківською міською радою жодної інформації з числа запитуваної, не повідомлено, а також надано копії документів не у повному обсязі.

Ізмаїльською окружною прокуратурою направлено запит № 59-2199вих-22 від 27.05.2021 на адресу Вилківської міської ради з аналогічних питань.

При цьому, як вказує прокурор, відповідно до ст. 62 Закону України "Про місцеве самоврядування" держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

Також прокурор вказує на те, що зазначені у позові порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» завдають шкоди державним інтересам у вигляді незаконних витрат коштів, унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів бюджету і здатне спричинити істотної шкоди інтересам держави.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що Позивачі належним чином не здійснили захист інтересів територіальної громади в спірних правовідносинах, у зв`язку з чим у Прокурора були обґрунтовані підстави для представництва в суді інтересів держави, у тому числі, в особі Позивачів за цим позовом.

Вказане спростовує доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про те, що Прокурор не дотримався процедури, визначеної статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», не обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, оскільки судом було встановлено як дотримання зазначеної процедури, так і належне обґрунтування підстав для звернення та обставин порушення інтересів держави.

Поряд з цим, колегія суддів відмічає, що при поданні цього позову Прокурор не замінює Позивачів та не є їх альтернативою, а виконує субсидіарну роль, щоб інтереси держави, які в цьому випадку збігаються із публічним інтересом, не були незахищені. Участь Прокурора в цій справі, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великої кількості громадян.

Щодо позовних вимог по суті.

Звертаючись до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 Господарського кодексу України (далі - ГК України) ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Так, фактично збільшення ціни на електричну енергію більш ніж на 50 відсотків відбулось у два етапи 23.09.2021 (Додаткові угоди № № 3, № 4) та 22.12.2021 (Додаткові угоди № 5 та № 6).

В обґрунтування свого права на підписання додаткових угод та збільшення ціни на одиницю товару відповідач посилається на документально підтверджений факт коливання ціни товару на ринку протягом дії договору, відтак, за доводами відповідача, сторони правомірно за взаємною згодою вносили зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару, але не більше ніж на 10 відсотків кожного разу, при цьому, що такі зміни не призвели до збільшення суми, визначеної в договорі.

Водночас, з урахуванням положень закону щодо можливості зміни ціни виключно у разі коливання ціни такого товару на ринку, дослідженню та встановленню підлягає наявність факту такого коливання в бік збільшення.

При цьому, приймаючи до уваги, що внесення змін до договору відбувається на підставі положень ст.652 ЦК України, першочерговим є питання можливості сторін передбачити таку зміну обставин та закласти її у підприємницький ризик.

Оскільки договір укладається за наслідком проведення тендеру та обрання переможця, який фактично запропонував найнижчу ціну, що відповідно є вигідним для покупця електричної енергії, за висновком суду істотність зміни ціни має розглядатися та оцінюватися не у порівнянні з найменшою ціною у період дії договору, а принаймні з ціною, що мала місце станом на момент подачі тендерної пропозиції.

Оцінюючи обґрунтованість підстав для внесення змін до договору шляхом укладання додаткових угод №№ 3, 4, 5, 6 до Договору № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021, суд зауважує, що у оскаржуваних додаткових угодах сторонами зазначено про зміну ціни за електричну енергію у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку та без збільшення загальної вартості договору, що підтверджується інформацією з веб-сайту ДП «Оператор ринку!.

Як вбачається із даних, наведених відповідачем із офіційного веб-сайту ДП «Оператор ринку»:

- в порівнянні середньозважених цін на ринку «на добу наперед» у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України за 1 дек. липня 2021р (з 01.07.2021 по 10.07.2021) та 2 дек. липня 2021 (з 11.07.2021 по 20.07.2021) відсоток коливання (зміни) ціни у бік збільшення склав + 47,28 %;

- в порівнянні середньозважених цін на ринку «на добу наперед» у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України за 2 дек. липня 2021 (з 11.07.2021 по 20.07.2021) та 1 дек. серпня 2021р (з 01.08.2021 по 10.08.2021) відсоток коливання (зміни) ціни у бік збільшення склав + 36,82 %;

- в порівнянні середньозважених цін на ринку «на добу наперед» у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України за 3 дек. липня 2021 (з 21.07.2021 по 31.07.2021) та 2 дек. серпня 2021(з 11.08.2021 по 20.08.2021) відсоток коливання (зміни) ціни у бік збільшення склав + 28,04%;

- в порівнянні середньозважених цін на ринку «на добу наперед» у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України за 1 декаду жовтня 2021р. (з 01.10.2021 по 10.10.2021) та 1 декаду листопада 2021 (з 01.11.2021 по 10.11.2021) відсоток коливання (зміни) ціни у бік збільшення склав + 31,42 %;

- в порівнянні середньозважених цін на ринку «на добу наперед» у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України за жовтень 2021 (з 01.10.2021 по 31.10.2021) та 1 декаду листопада 2021 (з 01.11.2021 по 10.11.2021) відсоток коливання (зміни) ціни у бік збільшення склав + 20,82 %.

Разом із тим, суд звертає увагу, що під час укладання додаткових угод №№ 3, 4, 5, 6 Договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021, в супереч вимог ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони погодили збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10 відсотків.

Між тим, при укладанні в один день додаткових угод №2, №3 та №4 (23.09.2021) , а також укладання в один день Додаткові угоди № 5 та № 6 (22.12.2021), на думку суду, сторонами фактично здійснено штучне «розбивання» однієї зміни ціни у процедурі закупівлі на три додаткові угоди та потім ще на дві, що, за думкою суду, свідчить про недобросовісність поведінки при виконанні договору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 50% шляхом так званого «каскадного» укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, а укладання спірних угод у цьому випадку фактично призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

При цьому погодження позивача 1 на підписання додаткових угод не зумовлює їх правомірність та не впливає на висновки суду щодо недотримання сторонами законодавства про закупівлі. Зазначене спростовує доводи відповідача та позивача 1 щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наявність згоди сторін на внесення змін до договору.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, що відповідач помилково тлумачить положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, як достатню для обох сторін підставу для збільшення ціни товару, оскільки положення цієї статті не застосовуються лише в частині строків зміни ціни, а не в частині обмежень більш ніж на 10% збільшення ціни за одиницю товару.

Враховуючи наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за встановлених обставин справи додаткові угоди №3-6 до договору є недійсними в силу статті 41 Закону №922-VIII, та, відповідно, не породжують жодних правових наслідків для сторін, а отже вимоги прокуратури в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється в договорі купівлі-продажу в відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини першої статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Як вже зазначалось, умовами договору № 23-1037-ПВЦ від 18.03.2021 була встановлена вартість товару у розрахунку 2,52 грн з ПДВ за 1кВт.

В подальшому, додатковою угодою № 2 до договору ціна за одиницю товару встановлена сторонами у розмірі 2,172 грн з ПДВ за 1кВт.

Таким чином, Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за умовами договору та додаткової угоди № 2 до нього (за виключенням додаткових угод № 3-5, які визнані судом недійсними) повинна була здійснювати оплату із врахуванням додаткової угоди № 2, якою було підвищено ціну на електричну енергію до 2,172 грн з ПДВ за 1кВт.

Отже за весь період дії Договору, оплата мала здійснюватися у розмірі:

1. у березні 2021 на загальну суму 233 755,91 грн (2,52 грн з ПДВ за 1кВт);

2. у квітні 2021 на загальну суму 204701,45 грн (2,52 грн з ПДВ за 1кВт);

3. у травні 2021 на загальну суму 87905,56 грн (2,52 грн з ПДВ за 1кВт);

4. у червні 2021 на загальну суму 49 456,67 грн (2,52 грн з ПДВ за 1кВт);

5. у липні 2021 на загальну суму 33510,56 грн (2,52 грн з ПДВ за 1кВт);

6. у серпні 2021 на загальну суму 26244,46 грн (2,172 грн з ПДВ за 1кВт);

7. у вересні 2021 на загальну суму 26658,26 грн (2,172 грн з ПДВ за 1кВт);

8. у жовтні 2021 на загальну суму 50350,48 грн (2,172 грн з ПДВ за 1кВт);

9. у листопаді 2021 на загальну суму 103 847,52 грн (2,172 грн з ПДВ за 1кВт);

10. у грудні 2021 на загальну суму 107 310,68 грн (2,172 грн з ПДВ за 1кВт).

Отже, загальна сума, що мала бути сплачена місцевою радою на користь відповідача за фактично поставлений товар, складає 923 741,25 грн.

Втім, на виконання договору №23-1037-ПВЦ, Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області було перераховано на користь відповідача 1027583,58 грн.

Наведене свідчить про наявність надмірно сплачених Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області грошових коштів на користь відповідача у розмірі 103 842,33 грн (1 027 583,58 грн 923 741,25 грн).

З урахуванням вищевикладеного, дані надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 103 842,33 підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ».

Належних доводів на спростування вказаних висновків подана апеляційна скарга не містить.

Не заслуговують на увагу й твердження скаржника з приводу того, що сторонами не було допущено порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні додаткових угод, оскільки жодна з додаткових угод не збільшувала ціну за товар від 10 відсотків і вище.

Як вже було вказано вище та узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 24.01.2024 року у справі №922/2321/22, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Однак, у даному випадку сторонами у порушення наведених законодавчих приписів, шляхом укладення додаткових угод, перевищено гранично визначений процент збільшення ціни за одиницю товару від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Відхиляють судом апеляційної інстанції й твердження скаржника про те, що всі підвищення ціни були підтвердженими документально у відповідності з вимогами чинного законодавства, оскільки як вже було наголошено вище, навіть за умови документального підтвердження підвищення ціни, вона не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було неправильно здійснено розподіл судових витрат, оскільки ініціатором укладення Додаткових угод виступило саме ТОВ «ООЕК», а отже приписи ч. 9 ст. 129 ГПК України по оплаті судового збору на відповідача та на Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в рівних частинах не підлягають застосуванню.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються доводами викладеними в мотивувальній частині даної постанови.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМАНІЯ» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2023 у справі № 916/1055/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМАНІЯ».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.04.2024.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир