ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 рокуСправа № 912/2440/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2440/23

за позовом: Акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист", вул. Героїв України, 94, кімн. 312, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500

про стягнення 2 308 564,80 грн

Представники:

від позивача - Ганченко М.О. (поза межами суду) - адвокат, довіреність №1-3722 від 22.12 2023;

від відповідача - Щербина С.В. (поза межами суду) - адвокат, ордер серія ВА №1052833 від 10.11.2023,

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (АТ "Укртрансгаз", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" (ТОВ "БФ "Хімзахист", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2 308 564,80 грн, з яких: 1 489 924,80 грн пені та 818 640,00 грн штрафу.

В обґрунтування підстав позову вказано про порушення відповідачем умов договору про закупівлю № від 20.08.2021 в частині дотримання строків виконання робіт, що передбачає застосування штрафних санкцій у вигляді пені і штрафу в розмірі згідно п. 9.3. договору.

Ухвалою суду від 27.12.2023 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/2440/23 за правилами загального позовного провадження. У справі призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач позовні вимоги заперечив повністю, про що до справи подав відзив на позов, посилаючись на настання обставин непереборної сили (форс-мажор) - військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 ранку 24 лютого 2022, що підтверджено Торгово-промисловою палатою та про що було повідомлено позивача; витрати робочого часу через оголошення повітряних тривог і несприятливі погодні умови; затримка контрагентом відповідача поставки лакофарбових матеріалів, необхідних для виконання відповідачем робіт з фарбування.

У відповіді на відзив позивач з приводу заперечень відповідача навів такі аргументи: відповідач не дотримався строку і порядку, встановленого розділом 7 договору, щодо подання документів виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії; наслідком такого порушення є відсутність права відповідача посилатись на обставини непереборної сили, як на підставу для звільнення від відповідальності; наданий відповідачем документ на підтвердження форс-мажорних обставин не передбачений договором, а тому не може засвідчувати такі обставини; відповідач не доводить, що повідомлені ним обставини унеможливили виконання відповідачем умов договору; надані позивачем документи щодо несприятливих погодних умов не є належними і допустимими доказами; недодержання контрагентом своїх зобов`язань не звільняє відповідача від відповідальності; відповідач не заперечує факт порушення ним договірних зобов`язань, а тому наявні підстави для застосування відповідальності, передбаченої договором.

Позивач подав клопотання від 16.02.2024 про залишення відзиву відповідача без розгляду, у зв`язку з порушенням порядку його подання, на яке відповідач подав письмове заперечення від 16.02.2023.

Відповідач подав клопотання від 21.02.2024 про повернення без розгляду відповіді позивача з підстав його підписання неналежним представником, щодо якого позивач подав письмові пояснення від 23.01.2024.

Також відповідач подав клопотання від 22.01.2024 про зменшення розміру штрафних санкцій до законодавчо визначеного розміру для суб`єктів господарювання, що належать до державного сектора економіки, передбачених абзацами 1, 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

24.01.2024 суд розпочав підготовче засідання, в якому постановив ухвалу, згідно якої: відмовив у задоволенні клопотання позивача про залишення відзиву без розгляду та у задоволенні клопотання відповідача про повернення без розгляду відповіді на відзив; прийняв до розгляду клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та надав можливим позивачу відреагувати на таке клопотання шляхом подання додаткових пояснень; у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.02.2024.

08.02.2024 позивач подав заперечення на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, в яких вказав на те, що зазначені відповідачем в клопотанні обставини не є такими, з якими закон пов`язує реалізацію судом його права зменшити розмір штрафних санкцій.

Відповідач подав клопотання від 08.02.2024 про залишення заперечень позивач без розгляду з підстав порушення порядку їх подання до суду.

09.02.2024 суд продовжив підготовче засідання, в якому протокольною ухвалою продовжив позивачу строк подання заперечень в частині їх належного оформлення та оголосив перерву до 21.02.2024.

09.02.2024 позивачем повторно подано заперечення на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій з доказами його надсилання відповідачу в установлений процесуальний порядок.

19.02.2024 суд у підготовчому засіданні постановив ухвалу, згідно якої: відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення заперечень відповідача без розгляду; прийняв до розгляду заперечення позивача на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.03.2024.

13.03.2024 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголошено перерву до 21.03.2024. В судовому засіданні 21.03.2024 оголошено перерву до 28.03.2024.

28.03.2024 суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримано повністю та заперечено проти клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій; представником відповідача заперечено проти задоволення позову та підтримано клопотання про зменшення штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог, а також щодо клопотання про зменшення штрафних санкцій, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування.

20.08.2021 між АТ "Укртрансгаз" (Замовник) і ТОВ "БФ "Хімзахист" (Виконавець) укладено договір про закупівлю № з додатками (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов`язується на свій ризик власними силами і засобами, обладнанням, матеріалами і механізмами виконати "Фарбування та скління (Відновлення антикорозійного покриття технологічного обладнання та трубопровід ГЗП-4 Стрийського ВУПЗГ)" код 45440000-3 згідно ЄЗС ДК 021:2015, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх (том 1 а.с. 7-36).

Згідно пункту 1.2. Договору, зміст робіт, їх обсяги, вартість, строки та вимоги до робіт визначені Технічним завданням, яке наведене в додатку 1 до Договору, Договірною ціною та Кошторисною документацією яка наведена в додатку 2 до Договору (далі - Кошторисна документація).

Ціна Договору становить 8 186 400, 00 грн, в тому числі ПДВ - 1 364 400, 00 грн (пункт 3.1. Договору).

Ціна Договору включає всі витрати, які Виконавець може понести у зв`язку з виконанням своїх зобов`язань за цим Договором, та плату за виконану ним роботу. Виконавець не може вимагати від Замовника оплати будь-яких додаткових витрат (пункт 3.2. Договору).

За пунктом 5.1. Договору виконавець зобов`язується виконати роботи за цим Договором з дати отримання від Замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт по 01.12.2022 року.

Місце виконання робіт - ГЗП-4, Стрийське ВУПЗГ, знаходиться в Миколаївському районі, 81644 Львівської області, с. Болоня, обслуговується оперативно-виробничою службою Стрийського ВУПЗГ, Більче-Волицького проммайданчика, АТ "Укртрансгаз" (пункт 5.2. Договору).

Відповідно до п.п. 5.5.1. п. 5.5. Договору, Замовник допускає Виконавця на об`єкти (зазначені в п. 5.2 Договору) для проведення робіт, що оформлюється відповідною документацією, зазначеною в п.п. 6.1.1. Договору.

Згідно підпункту 5.9.1. пункту 5.9. Договору, приймання виконаних робіт здійснюється на підставі актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3).

Роботи вважаються прийнятими Замовником в повному обсязі шляхом підписання Замовником та Виконавцем без зауважень останнього акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за цим Договором (пункт 5.11. Договору).

Умови Договору містять положення щодо порядку зупинки виконання робіт, регламентують питання обставин непереборної сили та передбачають відповідальність сторін, зокрема Виконавця згідно пункту 9.3. Договору за порушення строків виконання робіт, передбачених п. 5.1. цього Договору, у вигляді пені у розмірі 0,1 відсотка від ціни Договору за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів Виконавець додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 10 відсотків ціни цього Договору.

За пунктом п. 9.11 Договору відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі, зазначеної в п. 9.10 цього договору, виконавець зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 409 320,00 грн., що становить 5% ціни договору.

Права та обов`язки Сторін за цим Договором настають за умови настання відкладальної обставини (згідно ч. 1 ст. 212 ЦКУ), а саме: надання Виконавцем Замовнику в забезпечення виконання цього Договору безвідкличної безумовної банківської гарантії згідно п. 9.11 цього Договору (пункт 9.12. Договору).

Договором передбачено строк його дії до 01.12.2022 року, в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (пункт 12.1. Договору).

До Договору сторони підписали технічне завдання та договірну ціну і кошторисну документацію (том 1 а.с. 13-76).

Листом від 31.08.2021 № 1004ВИХ-21-219 Замовник надав Виконавцю дозвіл на початок виконання робіт по Договору та запропоновано Виконавцю надати документи для оформлення та отримання ним (Підрядником) допуску для на виконання робіт передбачених Договором ( том 1 а.с. 37).

01.12.2021 Замовником видано наказ № 594 "Про допуск до виконання робіт" та 01.12.2021 представниками сторін підписано АКТ-ДОПУСК № 732 від 01.12.2021 на виконання робіт на території діючого підприємства (том 1 а.с. 38, 39).

На виконання умов Договору між сторонами підписано наступні Акти виконаних будівельних робіт з довідками про їх вартість та витрати:

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 1 (за грудень 2021 року) від 28.12.2021 та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за грудень 2021 року) від 28.12.2021 на загальну суму 581 440,79 грн;

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 2 (за квітень 2022 року) та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за квітень 2022 року) на загальну суму 453 837,92 грн;

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 3 (за червень 2022 року) від 17.06.2022 та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за червень 2022 року) від 30.06.2022 на загальну суму 913 639,20 грн;

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 4 (за липень 2022 року) від 29.07.2022 та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за липень 2022 року) від 29.07.2022 на загальну суму 1 254 313,09 грн;

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 5 (за вересень 2022 року) від 30.09.2022 та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за вересень 2022 року) від 30.09.2022 на загальну суму 988 679,03 грн;

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 6 (за грудень 2022 року) від 30.12.2022 та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за грудень 2022 року) від 30.12.2022 на загальну суму 2 465 612,50 грн;

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 7 (за травень 2023 року) від 31.05.2023 та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за травень 2023 року) від 31.05.2023 на загальну суму 445 530,40 грн;

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 8 (за червень 2023 року) від 30.06.2023 та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за червень 2023 року) від 30.06.2023 на загальну суму 429 217,94 грн;

- акт (КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт № 9 (за грудень 2023 року) від 29.12.2023 та довідка (КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за грудень 2023 року) від 29.12.2023 на загальну суму 651 758,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/5035/23 за позовом АТ "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "БФ "Хімзахист" про стягнення коштів за банківською гарантією стягнуто з АТ "Банк інвестицій та заощаджень" на користь АТ "Укртрансгаз" суму банківської гарантії у розмірі 409 320 грн. 00 коп., пеню у розмірі 33 642 грн. 74 коп., 3% річних у розмірі 2 018 грн. 56 коп., інфляційні у розмірі 3 274 грн. 56 коп. та судовий збір (том 1 а.с. 73-76).

За результатами апеляційного перегляду вказане рішення залишеного без змін згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 (том 1 а.с. 77-87).

Вказуючи про порушення відповідачем умов Договору щодо строку виконання робіт та посилаючись на наведене вище і зазначаючи про встановлені в рішенні суду по справі № 910/5035/23 обставини несвоєчасного та не повного виконання відповідачем робіт за Договором, позивач просить стягнути штрафні санкції, які передбачені пунктом 9.3. Договору, а саме пеню в сумі 1 489 924,80 грн та штраф в сумі 818 640,00 грн.

З приводу сплати зазначених штрафних санкцій АТ "Укртрансгаз" зверталось до ТОВ "БФ "Хімзахахист" з вимогою за вих. №1001ВИХ-23-9478 від 06.12.2023, яка, як зазначає позивач, залишена відповідачем без відповіді та виконання (том 1 а.с. 87-91).

Норми законодавства та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

Згідно ст. ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 509, 525, 526 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір є підставою виникнення зобов`язань, які мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або його зміна не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 847 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ст. ст. 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217, ч.1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (ч. 2 ст. 230 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1-4 ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86).

На підставі укладеного Договору про закупівлю від 20.09.2021 між сторонами виникли зобов`язання, в силу яких ТОВ "БФ "Хімзахист" зобов`язався виконати обумовлену Договором роботу в установлений Договором строк, а АТ "Укртрансгаз" - прийняти та оплатити виконані роботи.

Матеріалами справи підтверджено, що в межах встановленого п. 5.1. Договору строку (до 01.12.2022) відповідач виконав роботи на загальну суму 4 191 910,03 грн, про що підписано акти приймання виконаних будівельних робіт і довідки про вартість, а саме:

від 28.12.2021за грудень 2021 року на загальну суму 581 440,79 грн;

б/д за квітень 2022 року на загальну суму 453 837,92 грн;

від 17.06.2022 за червень 2022 року на загальну суму 913 639,20 грн;

від 29.07.2022 за липень 2022 року на загальну суму 1 254 313,09 грн;

від 30.09.2022 за вересень 2022 року від 30.09.2022 на загальну суму 988 679,03 грн.

Інша частина робіт виконана поза межами договірного строку, а саме згідно актів приймання виконаних будівельних робіт і довідок про вартість:

від 30.12.2022 за грудень 2022 року на загальну суму 2 465 612,50 грн;

від 31.05.2023 за травень 2023 року на загальну суму 445 530,40 грн;

від 30.06.2023 за червень 2023 року від 30.06.2023 на загальну суму 429 217,94 грн;

від 29.12.2023 за грудень 2023 року на загальну суму 651 772,40 грн.

Вказані порушення строків виконання робіт відповідач не заперечив та вказав на неможливість виконання робіт в установлений строк через наявність обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), а саме - військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні з 05:30 год 24.02.2022 та несприятливі погодні умови. Також відповідач зазначив про несвоєчасно поставку його контрагентом лакофарбованих матеріалів, необхідних для виконання робіт.

З викладеного суд констатує підтвердження матеріалами справи порушення ТОВ "ФБ "Хімзахист" зобов`язань за Договором, що полягає у порушені строків виконання робіт.

Вказане порушення також підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/5035/23.

Згідно умов законодавства, про яке зазначено вище, та пункту 9.3. Договору, порушення відповідачем строків виконання робіт є підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі у розмірі 0,1% від ціни Договору за кожен день прострочення виконання робіт та штрафу в розмірі 10% ціни цього Договору.

Розрахунок позивача зазначених штрафних санкцій, а саме: пені за період з 02.12.2022 по 01.06.2023, що становить 1 489 924,80 грн, та штрафу в розмірі 818 640,00 грн, є арифметично правильним і таким, що відповідає умовам Договору.

Частиною 2 ст. 218 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтею 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Отже, частина 2 ст. 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" містить невичерпний перелік обставин, що можуть бути визнані форс-мажором (обставинами непереборної сили), до яких належить в тому числі військові дії, виняткові погодні умови і стихійне лихо.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Згідно матеріалів справи, відповідач, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, надав лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, та висновок Полтавської торгово-промислової палати від 21.12.2022 № 228/02-06, за змістом якого засвідчено форс-мажорні обставини - "військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2024 року та порушення ланцюгів технологічних операцій, втрат робочого часу ТОВ "БФ "Хімзахист" щодо зобов`язання за Договором про закупівлю № від 20.08.2021, укладеного з АТ "Укртрансгаз" (том 1 а.с. 135-136).

Згідно наданих відповідачем документів:

- Львівським регіональним центром з гідрометереології надано інформацію про середню вологість повітря за добу та атмосферні явища за період 01.07.2022 по 30.11.2022 за даними спостережень Карпатської гідрометереологічної обсерваторії м. Стрий, згідно якої зафіксовано у певні дні дощ, сніг, димка, туман, мряка тощо (том 1 а.с. 137-150).

- Доповідні записки виконроба директору ТОВ "БФ "Хімзахист" щодо стану виконання робіт, в яких наведено інформацію про погодні умови в пені дні та про оголошені повітряні тривоги (том 1 а.с. 152-156).

- Лист № 01-01/04-22 від 04.04.2022 ТОВ "СП "Барс ЛТД", в якому повідомлено ТОВ "БФ "Хімзахист" про можливість поставки лакофарбованих матеріалів не раніше другої половини травня 2022 року (том 1 а.с. 157).

- Наказ директора ТОВ "БФ "Хімзахист" № 220224-1 від 24.02.2022 про простій не з вини працівників з 24.02.2022 (том 1 а.с. 164).

- Наказ директора ТОВ "БФ "Хімзахист" № 220301-1 від 01.03.2022, яким затверджено плані дій працівників під час воєнного стану (том 1 а.с. 161-163).

- Наказ Стрийського виробничого управління підземного зберігання газу № 327 від 15.07.2022 та наказ АТ "Укртрансгаз" № 351 від 11.07.2022 "Про організацію безпечних умов праці в умовах воєнного стану" (том 1 а.с. 165, 166).

- Перелік оголошень повітряних тривог по Львівській області за період з 04.04.2022 по 01.12.2022 (том 1 а.с. 180-187).

- Перелік місць знаходження укриттів (том 1 а.с. 188-191).

Розділ 7 укладеного між сторонами Договору визначає перелік обставин непереборної сили та регламентує порядок повідомлення про такі обставини і наслідки.

Згідно вказаних умов:

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше, ніж протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України. Строк для надання відповідних документів - протягом ЗО (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили.

У випадку невиконання вимог пунктів 7.2, 7.3 Договору Сторона, що їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), як на таку, що виключає її відповідальність.

Сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили, виконання зобов`язань за Договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.

Відповідач вказує про повідомлення позивача про настання обставин непереборної сили шляхом надсилання 04.03.2022 на електронну пошту листа № 2022/03/04-1 від 04.03.2022, до якого додано лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, (том 1 а.с. 160, 193).

Позивач заперечив отримання такого повідомлення, вказавши про відсутність інформації щодо вхідної реєстрації такого листа.

Суд зазначає, що поняття електронного доказу наведено в ст. 93 ГПК України, частиною 3 якої встановлено, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Згідно висновку, наведеному в постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.06.2023 по справі № 916/3027/21, якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі.

Суд враховує, що надана відповідачем роздруківка електронного листування надає можливість ідентифікувати відправника й отримувача, оскільки електронна адреса позивача відповідає адресі, зазначеній в Договорі. Також вказано на зміст відправленого документа, зокрема - "лист ТПП військовий стан 24.02.2022, лист ХЗ-УТГ форс-мажор війна". Позивач не поставив під сумнів доказ відповідача та лише вказав на відсутність реєстрації вхідної кореспонденції АТ "Укртрансгаз" щодо даного листа. За вказаних обставин у суду відсутні підстави для відхилення доказів відповідача про надсилання позивачу листа від 04.03.2022 .

Поряд з цим, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що наданий лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 є загальним і стосується необмеженого кола осіб, тоді як в листі відповідача від 04.03.2022 відсутня будь-яка конкретизація впливу таких обставин саме на зобов`язання відповідача за Договором.

Суд зазначає, що лист ТПП України від 28.02.2022 не містить (і не може містити) ідентифікуючих ознак конкретного договору, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Такий лист видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.

Таким чином, не можна вважати належним повідомленням згідно розділу 7 Договору про настання форс-мажорних обставин для ТОВ "БФ "Хімзахист" направлення відповідачем позивачу через електронну пошту універсального листа ТПП від 24.02.2022.

Стосовно звернення відповідач до Полтавської ТПП і надсилання позивачу сертифікату від 21.12.2022, отримання якого визнається позивачем, суд констатує, що таке повідомлення було здійснено по завершенню строку виконання робіт та строку дії Договору у відповідній частині. Вказане виключає підстави для застосування розділу 7 Договору щодо повідомлення та звільнення від відповідальності.

Пояснення відповідача про те, що станом на 24.03.2022 були відсутні підстави для отримання сертифікату ТПП оскільки строки виконання зобов`язання не було порушено, є суперечливими позиції відповідача щодо повідомлення про форс-мажорні обставини в листі від 04.03.2022.

Так, з одного боку відповідач в листі до позивача від 04.03.2022 повідомляє про настання форс-мажорних обставин згідно листа ТПП від 24.02.2022 і мотивує, у тому числі, вказаним підстави для звільнення від відповідальності, а з іншого боку зазначає про відсутність підстав для отримання сертифікату ТПП станом на 24.03.2022.

Виходячи з умов Договору та законодавчого регулювання поняття форс-мажорних обставин, про наявність таких обставин повідомляється по факту їх настання в конкретному зобов`язанні, а не по наслідкам невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Одночасно суд констатує, що є загальновідомими обставини введення в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ. В подальшому воєнний стан продовжено та він є діючим на момент розгляду справи.

Згідно листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розміщеного в загальному доступі мережі Інтернет та адресованого "Всім кого це стосується" засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" .

Однак, воєнний стан на території України ще не означає неможливість виконання зобов`язання та автоматичне звільнення від відповідальності. Виходячи з аналізу ст. 617 Цивільного кодексу України та ст. 218 Господарського кодексу України, звільнення сторони від відповідальності у разі настання обставин непереборної сили (форс-мажору) відбувається за умови якщо дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов`язань.

Досліджуючи докази відповідача суд враховує, що територія, на якій проводились роботи (Львівська область), а також територія місцезнаходження відповідача (Кіровоградська область) не входять до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 (з урахуванням змін).

Наказ по підприємству відповідача від 24.02.2022 про оголошення простою є власним рішенням керівника ТОВ "БФ "Хімзахист", яке, окрім загальних посилань на військову агресію, не містить будь-якої конкретизації з урахуванням фактичних обставин та реальних можливостей підприємства щодо здійснення своєї діяльності.

Також відповідач не доводить тривалість періоду простою, тоді як вже 01.03.2022 по підприємству було видано наказ №220301-1 про план дій працівників ТОВ "БФ "Хімзахист" під час воєнного стану.

Згідно матеріалів справи, в період з 24.02.2022 відповідач виконував роботи, чим підтверджено можливість їх фактичного виконання після 24.02.2022. Щодо оголошених в період виконання робіт повітряних тривог, суд зазначає, що відповідач не пояснює і не доводить вжиті дії та неможливість зміни графіку роботи та/або кількості працівників на об`єкті з урахуванням технічних можливостей підприємства задля забезпечення вчасного виконання відповідного об`єму робіт. Також, відповідач не обґрунтував конкретного впливу тривалості повітряних тривог на загальний період виконання робіт згідно Договору.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про не доведення відповідачем впливу подій, як настали після 24.02.2022, як форс-мажорних обставин на виконання зобов`язань з виконання робіт за Договором.

Стосовно погодних умов суд зазначає, що повідомлені відповідачем метереологічні елементи (дощ, гроза, туман тощо) НЕ є винятковими погодними умовами для відповідної території чи стихійним лихом. Зазначене є звичайним погоднім явищем, яке має враховуватись під час укладення договору та визначення періоду виконання робіт.

У будь-якому разі, положення Договору (пункти 5.5.7. - 5.5.9.) регламентують порядок зупинення виконання робі у разі настання умов, за яких виконання робіт заборонено діючими нормативними, галузевими документами, державними стандартами та правилами, що регламентують предмет таких робіт.

Окрім того, ст. 847 Цивільного кодексу України передбачає обов`язок підрядника повідомити замовника про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи. В ст. 848 зазначеного кодексу визначено правові наслідки невиконання замовником таких вимог підрядника.

Однак матеріали справи не містять доказів реалізації відповідачем зазначених положень Договору та/або законодавства, з підстав чого суд відхиляє посилання відповідача на несприятливі погодні умови, як на підставу для звільнення від відповідальності.

Щодо несвоєчасної поставки матеріалів ТОВ "СП Барс ЛТД", на що також посилається відповідач, суд зазначає, що за правилами ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно п. 5.4. Договору, Виконавець передбачені цим Договором роботи виконує із своїх матеріалів та обладнання, доставку якого до місця виконання робіт Виконавець здійснює власним транспортом та за свій рахунок після отримання від Замовника відповідного письмового розпорядження (дозволу), що оформлюється відповідною документацією зазначеною в п. 6.1.1 Договору.

Отже, роботи виконуються з матеріалу відповідача, який приймає на себе всі ризики своєчасного виконання його контрагентом зобов`язань з доставки матеріалів, необхідних для виконання робіт.

Підсумовуючи викладене, суд згідно наявних в матеріалах справи доказів не встановив підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення строку виконання робіт за Договором.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Згідно поданого клопотання відповідач просить зменшити заявлені до стягнення штрафні санкції, вказуючи на те, що такий розмір є суттєво неспівмірним з ціною Договору та збитками позивача і є його невиправданим збагаченням. Відповідач вказує на виконання ним зобов`язання за Договором в повному обсязі і просить зменшити штрафні санкції до розміру, визначеного ч. 2 ст. 231 ГК України.

Позивач заперечив таке клопотання, зазначаючи про те, що сума неустойки не є надмірно великою, окрім того, АТ "Укртрансгаз" здійснює суспільно важливу і стратегічну функцію для суб`єктів господарювання та соціальної сфери України шляхом зберігання природного газу. Зазначено також, що відповідач поставив позивача у невигідне становище, порушуючи умови Договору, тоді як вчасне виконання зобов`язань мало стратегічне значення для держави, особливо в період воєнного стану.

Згідно з нормами ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні положення також містить частина третя статті 551 ЦК України, положення якої України надають суду право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Конституційний Суд в рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 зазначив, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення як штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання щодо зменшення штрафних санкцій, суд бере до уваги наступне:

- роботи на суму 4 191 910,03 грн (51,2% від загальної вартості) виконані відповідачем в обумовлений Договором строк;

- станом на дату розгляду справи всі роботи за Договором відповідачем виконано повністю без будь-яких зауважень щодо їх якості;

- характер робіт (фарбування та скління) не виключає можливість використання об`єкта до повного завершення робіт;

- позивач не повідомляє про настання конкретних негативних наслідків внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем робіт;

- розмір штрафних санкцій визначено від ціни Договору, що відповідає умовам законодавства, однак не враховує ступінь виконання та, відповідно, збільшує нарахування;

- виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, та пропорційності, як складових елементів принципу верховенства права, несправедливо покладати на відповідачів сплату всього розміру неустойки;

- ст.129 Конституції України закріплює рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що є однією з основних засад судочинства.

З підстав викладеного суд дійшов до висновку, що вищезазначені обставини містять об`єктивні відомості про винятковість даного випадку, що надає право суду для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій на 30%, що буде адекватною та співрозмірною компенсацією з порушеним інтересом позивача у даному конкретному випадку.

Пропозиція відповідача про зменшення штрафних санкцій до розміру, встановленого ч. 2 ст. 231 ГК України, відхиляється судом, як така, що не містить належного мотивування.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача належить 1 042 947,36 грн пені та 573 048,00 грн штрафу. У задоволенні позову в іншій частині штрафних санкцій суд відмовляє.

Судові витрати.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача. У разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" (ідентифікаційний код 38869215, вул. Героїв України, 94, кімн. 312, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (ідентифікаційний код 30019801, Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021) 1 042 947,36 грн пені та 573 048,00 грн штрафу, а також 27 702,78 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Акціонерному товариству "Укртрансгаз" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Хімзахист" до електронних кабінетів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повне рішення складено 08.04.2024.

Суддя В.В.Тимошевська