ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

02.04.2024 Справа № 917/1871/23

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали

за заявою фізичної особи - підприємця Васильченка Романа Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

За участі представників учасників провадження - згідно протоколу судового засідання

В судовому засіданні суд постановив вступну та резолютивну частини даної ухвали суду відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що ухвали у справі про банкрутство, в яких вирішуються питання по суті, фактично є рішенням суду, повний текст ухвали суду буде виготовлено протягом 10 днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Васильченко Роман Олександрович (далі - ОСОБА_1 , заявник, боржник) звернувся до Господарського суду Полтавської області із заявою ( вх. № 1998/23 від 13.10.2023) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2023 для розгляду даної справи визначено суддю Ореховську О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.10.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято судом та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 07.11.2023.

У підготовчому засіданні 07.11.2023 судом оголошено перерву до 16.01.202024.

У підготовчому засіданні 16.01.2024 судом оголошено перерву до 05.03.2024.

У підготовчому засіданні 05.03.2024 судом оголошено перерву до 02.04.2024. Про дату та часу проведення наступного судового засідання учасники у справі повідомлені ухвалою суду від 05.03.2024.

Зазначена ухвала суду була надіслана учасниками справи в їх електронні кабінети у системі ЄСІТС і була доставлена 08.03.2024 о 01:54, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа (а.с. 18,19 т. 2).

27.03.2024 до Господарського суду Полтавської області від представника ОСОБА_1 адвоката Войтович Л.В. надійшла заява від 27.03.2024, б/н (вх. №4228 від 27.03.2024) про проведення судового засідання по справі №917/1871/23, яке призначено на 02.04.2024, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно ухвали суду від 29.03.2024 у задоволення зазначеної заяви адвоката Войтович Л.В. відмовлено у зв"язку з відсутністю у суду технічної можливості для проведення судового засідання 02.04.2024 о 10год. 40хв. в режимі відеоконференції.

Боржник явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, його явка обов"язковою судом не визнавалась.

Розглянувши в підготовчому засіданні надані заявником документи, дослідивши надані суду докази, проаналізувавши наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи (преамбула до КУзПБ).

За ст.1 КУзПБ визначено, що:

- неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом;

- грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду.

Відповідно до ст.113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою Четвертою.

За приписами ч. 1 ст. 115 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи абр фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.119 КУзПБ у підготовчому засіданні суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема якщо: відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем у ч. 3 ст. 116 КУзПБ шляхом наведення переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:

- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (п. 3);

- опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна та копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (п.п. 4, 5);

- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором (п. 6);

- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (п. 7);

- декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (п. 11);

- інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (п. 14).

Виходячи з наведеного, саме боржник визначає обсяг доказів, якими він доводить, зокрема, наявність передбачених ст. 115 КУзПБ підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно з приписами ст. 119 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Системний аналіз ст. 113, ч. 1, ч. 2 ст. 116, ч. 1 ст. 119 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

У своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ФОП Васильченко Р.О. зазначає, що стосовно нього існують підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачені п. 2 (боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців) та п. 4 ( існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності) ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Так, звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 2 та п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ ОСОБА_1 зазначає, що починаючи з червня 2022 він повністю припинив виконання кредитних зобов"язань, тобто упродовж майже останніх півтори року боржник не має фінансової можливості виконувати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у розмірі 100% місячних платежів по всім кредитним зобов`язанням (п. 2 с. 2 ст. 115 КУзПБ).

Більш того, як вказує заявник, існують інші обставини, які свідчать, що принаймні у найближчі роки (2023 - 2024) він не зможе виконувати свої грошові зобов`язання перед кредиторами: це об`єктивні обставини (пандемія коронавірусної інфекції та воєнна агресії з боку росії) та суб`єктивні обставини (відсутність у боржника майна, доходів, достатніх для погашення всієї суми заборгованості; відсутність перспектив знайти більш оплачувану роботу та покращити своє матеріальне становище; відсутність інвестора та/або гаранта тощо). Зазначені обставини підтверджують наявність загрози неплатоспроможності боржника (п. 4 ч. 2 ст.115 КУзПБ).

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 посилається на наявність у нього невиконаних прострочених зобов`язань на загальну суму 2 808 827,31грн перед наступними фінансовими установами та мікрофінансовими організаціями:

АТ "ТАСКОМБАНК" (код ЄДРПОУ 9806443): за договором № АР Р К5492 9(12972291) від 07.12.2021 - 398 958,91грн; за договором № 100012255 від 07.12.2021 - 404 070,00грн; за договором № 100005232 від 08.09.2020 - 273 446,00грн;

АТ "СЕНС БАНК" (): за договором №59398319 від 06.12.2021 - 57 475,99грн; за договором №59398375 від 06.12.2021 - 17 144,67грн; за договором № 51836124 від 22 10.2020 - 261 724,22грн; за договором № 47408021 від 15.01.2020 - 229 336,72грн;

АТ "УКРСИББАНК" (код ЄДРПОУ 9807750): за договором № СТХ6134 від 06.10.2021 - 248565,28грн; за договором № 5201000 від 27.08.2021 - 252 881,74грн;

ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (): за договором № 058696-КС-005 від 23.04.2021 - 150 000,00грн;

АТ "ПУМБ" (): за договором № 01 від 14.08.2016 - 1 470,40грн;

АТ "КРЕДОБАНК" (код ЄДРПОУ 9807862): за договором № 11824721 від 13.01.2020 - 501 280,96грн

АТ "ПРИВАТБАНК" (): за договором № 1801 від 04.02.2008 - 12 472,82грн

Перелік кредиторів наведено у Конкретизованому списку кредиторів і боржників ОСОБА_1 з відображенням підстав отримання кредитну, суми кредиту, терміну повернення кредиту, розміру поточної заборгованості щодо кожного з кредиторів ( а.с. 26-27 т. 1).

Суд встановив, що в обґрунтування наявності та розмірі заборгованості заявник надав кредитний звіт станом на 08.01.2024 з кредитної історії ОСОБА_1 із сайту Українського бюро кредитних історій про фінансові зобов`язання (а.с. 33-68 т. 1), а також в розрізі кредиторів заявник надав, зокрема, такі документи:

АТ "УКРСИББАНК":

- Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0 від 28.07.2021 з додатком до договору; Паспорт споживого кредиту; заява - приєднання № 05/50/03/01/1000/1367992 від 27.08.2021 до Договору добровільного страхування позичальника (договір приєднання) (оферта № 05/50/03/01 від 21.01.2021) (а.с. 69-88 т. 1)

ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" :

- Додаткова угода №2 до Договору № 058696- КС-005 про надання кредиту від 22.04.2021 (Електронна форма) (а.с. 89-90 т. 1)

АТ "КРЕДОБАНК":

- Довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб; Кредитний договір № CL-253544 від 13.01.2020 з додатком до нього; Паспорт споживчого кредиту; Інформаційна картка позичальника; Заява - договір № 8753/980/РКО про надання комплексних банківських послуг від 13.01.2020 з додатком (а.с. 91-106 т. 1)

АТ "СЕНС БАНК":

- виписки за рахунками ОСОБА_1 за період 01.01.2023-16.01.2023 (а.с. 118-122 т. 1)

АТ "ПУМБ":

- виписка по кредитній карті за період 31.12.2022- 30.01.2023 (а.с. 12 т. 1)

Інших доказів наявності правовідносин з фінансовими установами, які зазначає заявник у своєму конкретизованому списку кредиторів, заявник суду не надав.

Суд звертає увагу, що розглядаючи кредиторські вимоги суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності) та з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (висновок, викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18).

Проаналізувавши надані докази, суд зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пункт п. 14 ч. 3 Розділу І Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (з подальшими змінами і доповненнями) (в редакції чинній момент виникнення кредитних правовідносин) вказує, що первинний документ - документ, який містить відомості про операцію.

Відповідно до п. 51 Розділу ІІІ Положення первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі.

В свою чергу, п. 62 Розділу IV Положення встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відповідні положення містяться у цьому Положенні у редакції чинній на даний час.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц).

Отже, надані заявником у якості доказів деякі договори, укладені заявником з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами (банківські виписки, платіжні доручення, листи, претензії, вимоги від фінансово-кредитних установ тощо).

Проте, первинні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі саме більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, боржником суду не надано.

Надані заявником копії виписок АТ "СЕНС БАНК" та АТ "ПУМБ" не є належними доказами, оскільки вони не підтверджують отримання заявником грошових коштів від зазначених фінансових установ та наявності у ОСОБА_1 кредитної заборгованості, а лише відображають рух коштів у певний період.

Суд зауважує, що у відповідності до положень ст. 116 КУзПБ обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник має розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

У даному випадку заявник навів підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначив приблизно розмір заборгованості перед банками і мікрофінансовою організацією, документально не підтвердивши таку інформацію належними та допустимими доказами. Наведене, в свою чергу, унеможливлює здійснення господарським судом перевірки обґрунтованості вимог ОСОБА_1 в частині наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 2 ч.2 ст.115 КУзПБ.

Окрім того, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Заявником не доведено належними чином відсутності у нього, чи неможливості отримання інших доказів (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи), інші належні докази) на підтвердження наявності у нього заборгованості, які б доводили факт невиконання ним своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Заявником, також, не доведено належними та допустимими доказами наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ передбачено право боржника звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Посилання на пандемію та військовий стан, суд не приймає, та як зазначені факти є загальновідомими та розповсюджуються на усіх громадян України.

Військовий стан не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитними договорами.

Доказів неможливості працевлаштування (тощо) заявником також суду не надано.

Разом з цим, заслуговує на увагу той факт, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" установлено на всій території України карантин з 12.03.2020.

Як вбачається з матеріалів справи більша половина із всіх кредитних договорів була укладена боржником саме після введена карантину. Відтак укладаючи вказані кредитні договори боржник усвідомлював наслідки невиконання договірних зобов"язань вже в умовах карантину.

З огляду на положення ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, за якими визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України, суд при здійсненні провадження у справах про неплатоспроможність зобов`язаний застосовувати положення Господарського процесуального кодексу України, якими визначений порядок подання доказів.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 - 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 3 ст. 119 КУзПБ).

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, зокрема, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку, що у боржника ОСОБА_1 відсутні підстави у розумінні ст. 115 КУзПБ для відкриття провадження у справи про її неплатоспроможність.

Враховуючи ту обставину, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - підприємця Васильченка Р.О., заява арбітражного керуючого Геріх Наталії Анатоліївни про участь у справі про неплатоспроможність залишається судом без розгляду.

З урахуванням ч. 7 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкриті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - підприємця Васильченко Романа Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Копію ухвали надіслати боржнику та арбітражному керуючому Герих Н.А. через систему "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.04.2024

Суддя О.О. Ореховська