ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

09.04.2024 м.Дніпро Справа № 908/1113/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Рябова Г.В., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства ЗАВОД ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2023 (суддя Мірошниченко М.В., повний текст якого підписаний 05.10.2023) та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 19.10.2023 (суддя Мірошниченко М.В., повний текст якого підписаний 30.10.2023) у справі № 908/1113/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тепла енергетична компанія м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства ЗАВОД ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА м. Запоріжжя

про стягнення 397 119,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року до Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Тепла енергетична компанія з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства ЗАВОД ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА 397119,56 грн., з яких: 312876,40 грн. основний борг, 71399,20 грн. пеня, 4283,95 грн. 3% річних, 8560,01 грн. втрати від інфляції.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №ЗП 14/12/21 від 14.12.2021 щодо оплати заборгованості за спожиту електричну енергію, яка утворилася станом на 11.11.2022 в розмірі 312876,40 грн. За порушення строків розрахунків позивач нарахував пеню за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 в сумі 32144,84 грн., 3% річних за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 в сумі 4283,95 грн. та інфляційні втрати за жовтень 2022 року та лютий 2023 року в загальній сумі 8560,01 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 525, 526, 612, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 231 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.09.2023 у справі № 908/1113/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ЗАВОД ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тепла енергетична компанія м. Київ 312 876,40 грн. основного боргу, 70 895,25 грн. пені, 4 253,71 грн. 3% річних, 8560,01 грн. втрат від інфляції та 5 948,78 грн. витрат на оплату судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.10.2023 у справі № 908/1113/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Тепла енергетична компанія про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/1113/23 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ЗАВОД ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тепла енергетична компанія витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

В іншій частині в задоволенні заяви позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням в частині стягнення пені, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство ЗАВОД ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 70 895,25 грн. пені.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неналежним чином перевірений розрахунок пені, наведений позивачем у позові. Так, у позовній заяві Позивач проводить розрахунок пені починаючи з 01.10.2022, що суперечить вимогам чинного законодавства в частині застосування до окремої суми заборгованості штрафних санкцій щодо їх нарахування протягом 6 місяців з моменту виникнення обов`язку щодо виконання.

Вказує, що оскільки розмір заборгованості був не стабільним протягом усього періоду, то розрахунок пені має проводитися для кожного місяця окремо та тривалістю не перевищувати 6 місяців; це випливає з того, що зобов`язання щодо сплати за електроенергію має бути виконано кожного місяця до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Апелянтом проведений свій контррозрахунок пені та він вважає, що загальний розмір пені, яка могла бути нарахована за цей період складає 36 692,62 грн. Натомість, у позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення 71 399,20 грн. пені, а Господарський суд Запорізької області у своєму рішенні від 25.09.2023 частково задовольнив позовні вимоги та стягнув з відповідача на користь позивача 70 895,25 грн. пені.

3 огляду на наведене вважає, що вимога позивача про стягнення 71 399,20 грн. пені за період з 01.10.202 по 31.01.2023 є неправомірною та не підлягає задоволенню. Відтак, вимоги Позивача є необґрунтованими та незаконними, а рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2023 у справі №908/1113/23 в цій частині підлягає скасуванню.

Також, не погодившись із вище зазначеним додатковим рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство Завод Запоріжавтоматика, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що додатком до Договору №01/07/2022-Юр про надання правової допомоги від 01 липня 2022 року визначено, що вартість надання правової допомоги Адвокатом становить 50 000,00 грн. без ПДВ; жодної деталізації вартості вказаних послуг окремо одна від одної ані у Договорі, ані у Додатку не зазначено, відтак, апелянт доходить висновку, що 50 000,00 грн. - це сума, яка підлягає сплаті за надання усіх послуг, що вказані у Додатку до договору (яких там перелічено 14 видів).

Відповідно до Акту надання послуг №7 від 20 квітня 2023 року адвокатом були виконані наступні роботи (надані такі послуги): підготовка позовної заяви до суду для стягнення дебіторської заборгованості з ПрАТ «Завод «Запоріжавтоматика». З аналізу інформації, викладеної у вище зазначеному Акті, апелянт робить висновок, що адвокат позивача надав йому лише одну послугу із чотирнадцяти, заявлених у Додатку №1. Проте, вартість наданих послуг в Акті вказана така сама, як у Додатку№1 за повний пакет послуг.

Оскільки в жодному з документів не було деталізовано вартість кожної окремої послуги, то розрахунок вартості однієї послуги можна зробити простим діленням загальної суми на кількість заявлених послуг: 50000,00 : 14 = 3571,43 грн. Відтак, розмір гонорару за правничу допомогу має складати не більше ніж 3571 грн. (три тисячі п`ятсот сімдесят одна гривня) 43 коп.

До того ж, розгляд справи відбувався у спрощеному порядку без виклику сторін. Згідно з ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначається для малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Отже, вважає, що розмір витрат на правову допомогу, заявлений позивачем та визначений судом, не відповідає положенням ч. 4 ст. 126 ГПК України щодо співмірності з обсягом наданих послуг та є недоведеним.

У відзиві на апеляційні скарги позивач вважає рішення і додаткове рішення Господарського суду Запорізької області законними та обґрунтованими, винесеними при дослідженні та з`ясуванні всіх обставин справи, зазначає, що договір про постачання електричної енергії споживачу № ЗП 14/12/21 був укладений 14.12.2021, а постачання електричної енергії здійснювалося в період з січня по грудень 2022 року; протягом всього цього періоду Відповідач здійснював несвоєчасні платежі, що обумовило виникнення заборгованості, починаючи з лютого 2022 року по січень 2023 року. При цьому зазначає, що укладення договору, постачання електричної енергії та утворення заборгованості відбувалося в період запровадження в Україні карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), тому Позивачем зроблено розрахунок штрафних санкцій за шестимісячний період до дати подання позову на власний розсуд. Наголошує, що Відповідач помилково вважає, що Позивачем перевищено шестимісячний строк для нарахування пені за періоди з лютого по жовтень 2022 року, з урахуванням продовження строків, в тому числі визначених ст.232 ГК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020, які набули чинності 02.04.2020. Вважає, що наведені норми законодавства підтверджують правомірність нарахування пені за строк, який перевищує шестимісячний (визначений ч. 6 ст. 232 ГК України).

Щодо додаткового рішення, зазначає, що доводи Відповідача стосовно дрібнення суми гонорару на кількість строк в переліку дій Адвоката є лише його особистим сприйняттям умов Договору про надання правової допомоги.

Зауважує, що сторонами у договорі встановлений фіксований розмір гонорару (50 000грн), який становить 12,6% від суми позовних вимог. Натомість, вважає поведінку Відповідача в процесі розгляду справи не добросовісною, в той час, як з боку Позивача були дотримані всі критерії добросовісної поведінки сторони при розгляді справи та заявлений розмір витрат на правничу допомогу є справедливим та співмірним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 для розгляду справи (скарги на рішення суду) визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 01.11.2023 здійснено запит матеріалів справи №908/1113/23 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

14.11.2023 матеріали справи №908/1113/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2023 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через неподання останнім доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, незазначення у скарзі про наявність/відсутність у відповідач, адвоката електронного кабінету. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.11.2023 для розгляду справи (скарги на додаткове рішення) визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою суду від 28.11.2023 відкрито апеляційне провадження у цій справі за скаргою відповідача на додаткове рішення, розгляд справи призначено у засіданні на 20.02.2024; сторнам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

04.12.2023 від скаржника, на виконання вимог ухвали від 14.11.2023 надійшла заява про усунення недоліків скарги, до якої додано платіжну інструкцію №1360 від 24.11.2023, докази наявності у адвоката відповідача електронного кабінету та реєстрації у відповідача електронного кабінету.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення суду; судове засідання призначено на 20.02.2024; приєднано апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Завод Запоріжавтоматика на рішення господарського суду від 25.09.2023 до скарги цієї ж особи на додаткове рішення суду для розгляду в одному апеляційному провадженні; сторонам наданий час на подання відзивів, заяв, клопотань.

19.01.2024 від представника позивача адвоката Рябової Г.В. надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Розгляд справи, призначений у судовому засіданні на 20.02.2024 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Іванова О.Г. у відпустці.

Ухвалою суду від 26.02.2024 визначена нова дата судового засідання 09.04.2024.

В судове засідання 09.04.2024 з`явився позивач та надав свої пояснення, представник відповідача не з`явився; будь-яких клопотань з цього приводу суду не направив.

При розгляді справи судом встановлено, що 06.12.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановив ухвалу, якою передав справу № 911/952/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених підпунктом 7 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, зокрема зазначив про необхідність відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України у постанові від 22.11.2010 у справі № 3/063-09.

Так, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду виснувала, що за змістом зазначеної постанови від 22.11.2010 у справі № 3/063-09, Верховний Суд України погодився із здійсненим судами попередніх інстанцій правозастосуванням положень частини шостої статті 232 ГК України, фактично, сформувавши правову позицію про те, що зазначення в договорі умови щодо нарахування штрафної санкції за кожен день прострочення є достатньою підставою, у розумінні статті 232 ГК України, для нарахування такої санкції строком більше ніж 6 місяців.

У справі №911/952/22 предметом спору є, зокрема, стягнення з відповідача пені за період з 14.07.2021 по 31.03.2022, тобто більше ніж шість місяців, на підставі пункту 4.3 договорів № №1, 2, 3, умовами яких визначено, що у разі прострочення виконання покупцем умов пункту 3.4 та / або пункту 3.5 покупець зобов`язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості цінних паперів, зазначеної в пункті 3.2 договорів, за кожний день прострочення.

Колегія суддів зазначає, що у досліджуваній справі (908/1113/23) предметом оскарження основного рішення є нарахована пеня.

За пунктом 5.8 договору, укладеного між сторонами, передбачено, що в разі порушення споживачем строків оплати за цим договором постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до цього договору.

За умовами комерційної пропозиції у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним договором платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування за весь час прострочення: пені в розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування; 3% річних від простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відтак, за порушення строків розрахунків позивач нарахував пеню за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 в сумі 71 399,20 грн.

В той же час, хоча позивачем і взятий період 6 місяців, що за його поясненнями, наведеними у відзиві на апеляційну скаргу, передував зверненню із позовом, втім, до цього розрахунку увійшла заборгованість за актами приймання-передачі здійсненими за період, більший, ніж шість місяців, про що також зауважував позивач у відзиві з посиланням на норму Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020, яким продовжені строки, в тому числі визначені ст.232 ГК України.

При цьому, у контррозрахунку пені, наведеному відповідачем у скарзі, також містяться помилки, оскільки розрахунок ним проведений не на всю фактичну суму заборгованості.

Отже, правомірність нарахування пені за період більший, ніж шість місяців (з урахуванням умов укладеного між сторонами договору) входить до кола доказування по справі.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 справу № 911/952/22 прийнято та призначено до розгляду на 06.03.2024. Натомість, результати такого розгляду на день судового засідання (09.04.2024) відсутні.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене, з метою правильного вирішення справи та застосування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, які за приписами ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» мають враховуватись іншими судами при застосуванні таких норм права, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 908/1113/23, до розгляду Великою Палатою Верховного Суд справи № 911/952/22.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №908/1113/23 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суд справи № 911/952/22 та опублікування в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повної ухвали в порядку ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.04.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков