УХВАЛА

12 квітня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/4718/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ємця А.А. (головуючий), Бенедисюка І. М., Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Дзоф Віри Іванівни

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 про повернення апеляційної скарги

у справі № 910/4718/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»

до відповідача Фізичної особи - підприємця Дзоф Віри Іванівни

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 11.01.2024 від ФОП Дзоф В.І. надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №910/4718/23, справу за апеляційною скаргою ФОП Дзоф В.І. на рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.09.2023 передати до Західного апеляційного господарського суду, заявивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 повернуто апеляційну скаргу ФОП Дзоф В.І. на рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.09.2023 у справі №910/4718/23.

Ухвалою Верховного Суду від 31.01.2024 касаційну скаргу ФОП Дзоф В.І. на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №910/4718/23 залишено без руху та надано скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання: клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №910/4718/23 з наведенням інших підстав для поновлення строку та доданням відповідних доказів; касаційної скарги в новій редакції та визначити відповідну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену конкретним пунктом частини другої статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження та зазначити які конкретно норми права було порушено; документа на підтвердження оплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн; доказів на підтвердження обставин направлення іншому учаснику справи копій касаційної скарги і доданих до неї документів, які у нього відсутні.

Роз`яснено скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде або повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Як вбачається, ухвала Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху від 31.01.2024 направлена скаржнику - ФОП Дзоф В.І. на зазначену ним у касаційній скарзі та на конверті, в якому вона надійшла, адресу - вул. Шкільна, 24,с. Руські Комарівці, Закарпатська обл., Ужгородський район,89443.

Крім того, ухвала Верховного Суду від 31.01.2024 у цій справі була надіслана Єдиного державного реєстру судових рішень для оприлюднення: 02.02.2024: Зареєстровано: 02.02.2024. Забезпечено надання загального доступу: 05.02.2024.

Відправлення з копією ухвали Верховного Суду від 31.01.2024 повернулось на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 21.03.2024 з відміткою на конверті причини невручення цього відправлення "адресат відмовився".

За положенням пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи викладене та з огляду на те, що ухвалу Верховного Суду від 31.01.2024 було надіслано скаржнику за адресою, вказаною ним у касаційній скарзі, тому вона вважається врученою.

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. Отримання поштової кореспонденції за вказаною скаржником адресою перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, колегія суддів враховує, що ухвалу від 31.01.2024 надіслано за адресою скаржника, повідомленою самим же скаржником, а тому Верховний Суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення скаржника про існуюче судове рішення.

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. Отримання поштової кореспонденції за вказаною скаржником адресою перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, колегія суддів враховує, що ухвалу від 31.01.2024 надіслано за адресою скаржника, повідомленою самим же скаржником, а тому Верховний Суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення скаржника про існуюче судове рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (див. mutatis mutandis рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.89, N 11681/85)).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, N 8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) від 14.10.2003, заява N 50966/99)).

Водночас Верховний Суд зауважує, що відповідно до статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

За приписами частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, Верховний Суд бере до уваги, що саме скаржник був ініціатором касаційного провадження, а тому, звернувшись з касаційною скаргою у справі він є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Як зазначено в пункті 6 частини другої статті 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, станом на дату постановлення даної ухвали, від скаржника до Верховного Суду не надходило заяв (клопотань) про усунення вищевказаних недоліків касаційної скарги ані засобами поштового зв`язку, ані через Електронний суд.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що скаржник протягом встановленого Судом строку не усунув недоліки поданої ним же касаційної скарги.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про повернення касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, враховуючи, що протягом встановленого строку скаржник не усунув недоліків касаційної скарги, зокрема, щодо надання: касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстави касаційного оскарження ухвали апеляційної інстанції, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі № 910/4718/23 з наведенням інших підстав для поновлення строку та/або доданням відповідних доказів; документа на підтвердження оплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн і доказів на підтвердження обставин направлення іншому учаснику справи копій касаційної скарги і доданих до неї документів, які у нього відсутні, колегія суддів дійшла до висновку, що в цьому випадку доцільно повернути касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами скаржнику, у відповідності до частини п`ятої статті 292 ГПК України.

При цьому Верховним Судом ураховано принцип рівності сторін перед законом і судом, принцип змагальності судового процесу, з огляду на що належний баланс між забезпеченням реалізації звернення заявника до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо форми та змісту касаційної скарги) та принципу res judicata, у даній справі судом касаційної інстанції дотримано.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що повернення касаційної скарги в даному випадку не є перешкодою у доступі до правосуддя та не порушує право на захист, оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту, форми та порядок подання покладається саме на заявника касаційної скарги.

Також суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника, що постановлення ухвали про повернення касаційної скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з касаційною скаргою у відповідності до вимог статей 288- 291 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 ГПК України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ФОП Дзоф В.І. на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №910/4718/23 повернути з усіма доданими до неї матеріалами скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ємець

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова