ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.04.2024 Справа№ 914/934/24

За заявою:Приватного акціонерного товариства «Львівський Іподром», м. Львів
до:Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Львівська обл., с. Давидів
про:забезпечення позову до його подання
у справі:№914/934/24
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Львівський іподром» (надалі Заявник, ПрАТ «Львівський іподром») звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (надалі Давидівська сільська рада) про визнання права постійного користування земельними ділянками з кадастровими номерами: №:05:000:0013, №:05:000:0022, №:05:000:0023, №:05:000:0027, №:05:000:0026, №:05:000:0784, №:05:000:0783, №:06:000:0217, №:06:000:0216, №:06:000:0214, №:06:000:0215, №:04:000:0038, №:04:000:0039, №:04:000:0035, №:04:000:0034, №:05:000:0025, №:05:000:0024, №:04:000:0036, №:04:000:0037, №:04:000:0031, №:04:000:0030, №:04:000:0032, №:04:000:0033, №:04:000:0029, №:04:000:0028, усунення перешкод у здійсненні права користування такими земельними ділянками шляхом зобов`язання вчинити дії.

В заяві про забезпечення позову заявник просить:

- накласти арешт на земельні ділянки з вказаними кадастровими номерами;

- заборонити Давидівській сільській раді та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб відчужувати, здавати в оренду, надавати іншим особам інші речові права (суперфіцій, емфітевзис, сервітут, іпотека, тощо) на земельні ділянки з наведеними кадастровими номерами;

- заборонити Давидівській сільській раді та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового використання спірних земельних ділянок, їх поділу чи об`єднання, створення невід`ємних поліпшень чи інших змін таких земельних ділянок, розташування (спорудження, будівництво) будь-яких об`єктів нерухомого майна або тимчасових споруд на земельних ділянках з зазначеними кадастровими номерами;

- заборонити органам та особам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з наведеними вище кадастровими номерами.

Подану заяву ПрАТ «Львівський іподром» обґрунтовує тим, що на підставі рішення Пустомитівської районної ради народних депутатів №528 від 18.12.1980 Львівському державному іподрому видано Державний акт на право користування землею серії Б №061274, відповідно до якого закріплено в безстрокове і безоплатне користування 900 га. землі згідно з планом землекористування, з якого вбачається поділ наданої землі на ділянку №1 площею 878,1 га. та ділянку №2 площею 96,8 га.

У зв`язку з подальшими змінами в законодавстві та іншими юридичними фактами, ДП «Львівський іподром» було приєднано до ЗАТ «Львівський іподром», яке надалі перейменоване в ПрАТ «Львівський іподром». Відтак, заявник є єдиним правонаступником Львівського державного іподрому і до нього перейшло право постійного користування землею за Державним актом серії Б №061274 від 1980 року.

Згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-6873/16-18 СІ від 20.12.2018 з державної у комунальну власність були передані земельні ділянки загальною площею 353,16 га., які перебувають в постійному користуванні колишнього ДП «Львівський іподром» і знаходяться за межами населених пунктів с. Черепин та с. Давидів на території Давидівської сільської ради ОТГ, а саме земельні ділянки з такими кадастровими номерами:

- №:04:000:0024 площею 17,8062 га.;

- №:04:000:0020 площею 28,9865 га.;

- №:05:000:0011 площею 17,3819 га.;

- №:04:000:0019 площею 0,5000 га.;

- №:04:000:0016 площею 30,6888 га.;

- №:04:000:0017 площею 15,8885 га.;

- №:04:000:0018 площею 45,1783 га.;

- №:05:000:0007 площею 27,9640 га.;

- №:05:000:0008 площею 2,2842 га.;

- №:05:000:0004 площею 40,6741 га.;

- №:05:000:0010 площею 105,9215 га.;

- №:06:000:0146 площею 7,2292 га.;

- №:06:000:0145 площею 4,9330 га.;

- №:03:000:0127 площею 7,7238 га.

З листа Держгеокадастру №18-13-0.2-1237/2-23 від 22.03.2023 прослідковується, що в подальшому вказані земельні ділянки було поділено Давидівською сільською радою на 34 земельні ділянки, в тому числі земельні ділянки щодо котрих заявник просить вжити заходи забезпечення позову. Частину з цих ділянок (8 ділянок, кожна площею 0,500 га.) сільською радою передано фізичним особам у приватну власність, однак ці ділянки не виступатимуть предметом господарського спору і щодо них заявник не просить забезпечити позов.

Як зазначає ПрАТ «Львівський іподром», Давидівська сільська рада, усвідомлюючи про реальну наявність прав заявника на згадані земельні ділянки (вказане підтверджується листом сільської ради №1756 від 25.07.2019), всупереч вимогам законодавства України та без повідомлення останнього вчинила ряд дій, а саме:

1) Сформувала (зареєструвала) земельні ділянки з масиву земель, що перебувають в постійному користуванні заявника, не вносячи відомостей про його права на них;

2) Зареєструвала право комунальної власності на вказані земельні ділянки, не вносячи відомостей про наявність прав заявника на них;

3) Поділила вказані земельні ділянки, не вносячи відомостей про наявність прав заявника на них;

4) Безоплатно передала деякі з цих ділянок у приватну власність різним фізичним особам.

Відтак, існує ризик вчинення цих чи інших дій, спрямованих на ускладнення та/або унеможливлення виконання судового рішення, що суперечитиме принципу обов`язковості судового рішення.

У зв`язку з цим, ПрАТ «Львівський іподром» просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024, заяву ПрАТ «Львівський іподром» про забезпечення позову передано на розгляд судді Крупника Р.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає таке.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (рішення ЄСПЛ від 19.03.1997, пункт 40) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 року у справі «Продан проти Молдови» Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам Європейського суду.

При цьому, господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені ст. 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином за змістом ст. 136 ГПК України забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Водночас, умови застосування заходів забезпечення позову залежать від характеру позовних вимог.

Так, умовою застосування заходів, у випадку заявлення позовних вимог майнового характеру, рішення суду за котрими потребуватиме вчинення дій примусового характеру, є можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

У випадку звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то умовою застосування заходів є можливість істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, предметом забезпечення виступають 25 земельних ділянок, які знаходяться за межами населених пунктів с. Черепин та с. Давидів на території Давидівської сільської ради із кадастровими номерами: №:05:000:0013, №:05:000:0022, №:05:000:0023, №:05:000:0027, №:05:000:0026, №:05:000:0784, №:05:000:0783, №:06:000:0217, №:06:000:0216, №:06:000:0214, №:06:000:0215, №:04:000:0038, №:04:000:0039, №:04:000:0035, №:04:000:0034, №:05:000:0025, №:05:000:0024, №:04:000:0036, №:04:000:0037, №:04:000:0031, №:04:000:0030, №:04:000:0032, №:04:000:0033, №:04:000:0029, №:04:000:0028.

З долучених до заяви документів (листа Держгеокадастру №18-13-0.2-1237/2-23 від 22.03.2023 та листа Давидівської сільської ради №1756 від 25.07.2019) прослідковується, що вказані земельні ділянки було сформовано шляхом поділу 13 земельних ділянок (кадастрові номери: №:04:000:0024, №:04:000:0020, №:05:000:0011, №:04:000:0019, №:04:000:0016, №:04:000:0017, №:04:000:0018, №:05:000:0007, №:05:000:0008, №:05:000:0004, №:05:000:0010, №:06:000:0146, №:06:000:0145), які були передані з державної у комунальну власність згідно Наказу ГУ Держгеокадастру у Львівській області №13-6873/16-18 СІ від 20.12.2018.

Окрім ділянок, які виступають предметом забезпечення, Давидівською сільською радою із 13 земельних ділянок сформовано також ще 8 земельних ділянок (кадастрові номери: №:05:000:0014, №:05:000:0015, №:05:000:0016, №:05:000:0017, №:05:000:0018, №:05:000:0019, №:05:000:0020, №:05:000:0021), які в подальшому передано у власність фізичних осіб і стосовно котрих ПрАТ «Львівський іподром» не просить вжити заходи забезпечення позову, оскільки спір відносно них буде подано на розгляд суду загальної юрисдикції.

До заяви про забезпечення позову заявником також долучено Висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №1-24 від 20.03.2024 з якого вбачається, що земельні ділянки, які виступають предметом забезпечення входять у межі, накладаються та належать до земельної ділянки №1 площею 878,1 га., наданої ДП «Львівський іподром» у постійне користування згідно з Державним актом на право користування землею Серії Б №061274 від 1980 року.

Із поданої заяви прослідковується, що ПрАТ «Львівський іподром», як правонаступник ДП «Львівський іподром», бажає звернутися до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Давидівської сільської ради про визнання права постійного користування землею та усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками, які виступають предметом забезпечення, шляхом зобов`язання надати ПрАТ «Львівський іподром» в постійне користування та забезпечити державну реєстрацію права постійного користування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Підставами позову слугуватимуть обставини невизнання Давидівською сільською радою права постійного користування заявника спірними земельними ділянками та вчинення перешкод у користуванні ними. Також належні заявнику земельні ділянки були сформовані та поділені без його згоди та участі та без внесення відомостей про наявність права постійного користування на них.

З огляду на те, що ПрАТ «Львівський іподром» бажає звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то при визначенні наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову повинні досліджуватися обставини того чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, а саме чи зможе позивач захистити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

З Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.04.2021 щодо 25 земельних ділянок, які виступають предметом забезпечення (отриманих судом на його запит), вбачається, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстроване право власності Давидівської сільської ради на спірні земельні ділянки. Однак, у вказаному реєстрі було зареєстроване право власності сільської ради на 13 земельних ділянок з котрих шляхом поділу сформовано земельні ділянки, які виступають предметом забезпечення. При цьому, відомості про реєстрацію інших речових прав щодо цих 13 земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав відсутні.

В постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 КГС ВС висловив правову позицію про те, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку.

З огляду на наведене суд зазначає, що станом на момент розгляду заяви ПрАТ «Львівський іподром», земельні ділянки, щодо котрих дане товариство просить вжити заходи забезпечення позову є сформованими, адже їм присвоєно кадастрові номери і вони перебувають в комунальній власності Давидівської сільської ради, не зважаючи на те, що це право не зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Право власності останньої підтверджується як фактом реєстрації її права на 13 земельних ділянок з котрих вони були сформовані, так і Наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області №13-6873/16-18 СІ від 20.12.2018 про передачу цих ділянок з державної у комунальну власність.

Відтак, Давидівська сільська рада, як власник спірних земельних ділянок може вільно і на власний розсуд визначати юридичну долю цих ділянок, а саме: відчужувати, передавати в оренду третім особам чи наділяти їх іншими речовими правами щодо них (правом суперфіцію, емфітевзису, сервітуту, іпотеки, тощо), а також здійснювати їх поділ чи об`єднання.

При цьому, суд бере до уваги те, що за змістом ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав. Під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Таким чином, в разі відчуження земельних ділянок, що є предметом забезпечення, передачі їх в користування третім особам, або поділу чи об`єднання, ТзОВ «Львівський іподром не зможе ефективно захистити свої права в межах позову до Давидівської сільської ради, який він збирається подати до господарського суду, з огляду на можливу зміну титульного власника (володільця) цих земельних ділянок і, як наслідок, можливу зміну юрисдикції спору щодо них.

При цьому, доданими до заяви документами (Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) підтверджується та обставина, що частину земельних ділянок, які було сформовано одночасно із ділянками, що виступають предметом забезпечення, вже передано у власність фізичних осіб. Вказане свідчить про обґрунтованість доводів заявника щодо можливості вчинення Давидівською сільською радою дій, спрямованих на відчуження земельних ділянок.

Наведене вище дозволяє дійти висновку, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті може зробити неможливим ефективний захист прав або інтересів ПрАТ «Львівський іподром», за захистом котрих він бажає звернутися до суду, оскільки у випадку реалізації Давидівською сільською радою своїх повноважень власника спірних земельних ділянок, для заявника наступлять негативні наслідки, які він не зможе усунути в межах провадження про визнання права постійного користування землею та усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками без нових звернень до суду. Відтак заява про забезпечення позову до подання позовної заяви є обґрунтованою.

З приводу заходів забезпечення позову, то згідно ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

В даному випадку суд зазначає, що обрані ПрАТ «Львівський іподром» заходи, такі як:

- накладення арешту на земельні ділянки, що виступають предметом забезпечення;

- заборона Давидівській сільській раді та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо відчуження, передачі в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис, сервітут, іпотеку, тощо) земельних ділянок, що виступають предметом забезпечення, а також здійснювати дії, спрямовані на зміну їх цільового призначення, поділ чи об`єднання;

- заборона компетентним органам та посадовим особам, що здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок, які виступають предметом забезпечення,

повністю відповідають вимогам пунктів 1, 2 та 4 частини 1 статті 137 ГПК України, є адекватними та співмірними до предмету позову, який заявник бажає подати, а також спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення судом позовних вимог.

Водночас, обраний заявником захід забезпечення позову, який полягає в забороні Давидівській сільській раді та будь-яким іншим особам здійснювати на спірних земельних ділянках спорудження чи будівництво будь-яких об`єктів нерухомого майна або тимчасових споруд, задоволенню не підлягає, оскільки ПрАТ «Львівський іподром» не надано жодних доказів, які б підтверджували намір цих осіб здійснювати відповідні дії.

А тому, заява ПрАТ «Львівський іподром» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 136-140, 144, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Львівський іподром» про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

2. Вжити заходи до забезпечення позову у справі №914/934/24, а саме:

2.1. Накласти арешт на земельні ділянки із такими кадастровими номерами: №:05:000:0013, №:05:000:0022, №:05:000:0023, №:05:000:0027, №:05:000:0026, №:05:000:0784, №:05:000:0783, №:06:000:0217, №:06:000:0216, №:06:000:0214, №:06:000:0215, №:04:000:0038, №:04:000:0039, №:04:000:0035, №:04:000:0034, №:05:000:0025, №:05:000:0024, №:04:000:0036, №:04:000:0037, №:04:000:0031, №:04:000:0030, №:04:000:0032, №:04:000:0033, №:04:000:0029, №:04:000:0028.

2.2. Заборонити Давидівській сільській раді Львівського району Львівської області та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо відчуження, передачі в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис, сервітут, іпотеку, тощо), здійснювати поділ чи об`єднання, а також зміну цільового призначення земельних ділянок із такими кадастровими номерами: №:05:000:0013, №:05:000:0022, №:05:000:0023, №:05:000:0027, №:05:000:0026, №:05:000:0784, №:05:000:0783, №:06:000:0217, №:06:000:0216, №:06:000:0214, №:06:000:0215, №:04:000:0038, №:04:000:0039, №:04:000:0035, №:04:000:0034, №:05:000:0025, №:05:000:0024, №:04:000:0036, №:04:000:0037, №:04:000:0031, №:04:000:0030, №:04:000:0032, №:04:000:0033, №:04:000:0029, №:04:000:0028.

2.3. Заборонити компетентним органам та посадовим особам, що здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок із такими кадастровими номерами: №:05:000:0013, №:05:000:0022, №:05:000:0023, №:05:000:0027, №:05:000:0026, №:05:000:0784, №:05:000:0783, №:06:000:0217, №:06:000:0216, №:06:000:0214, №:06:000:0215, №:04:000:0038, №:04:000:0039, №:04:000:0035, №:04:000:0034, №:05:000:0025, №:05:000:0024, №:04:000:0036, №:04:000:0037, №:04:000:0031, №:04:000:0030, №:04:000:0032, №:04:000:0033, №:04:000:0029, №:04:000:0028.

3. В решті заяви Приватного акціонерного товариства «Львівський іподром» - відмовити.

4. Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «Львівський іподром» про необхідність подання до Господарського суду Львівської області позовної заяви до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області протягом 10 днів з дня постановлення цієї ухвали. У разі неподання такої у цей строк, вжиті заходи забезпечення позову будуть скасовані.

5. Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років, починаючи з 12.04.2024.

6. Сторонами у виконавчому провадженні за даною ухвалою є:

Стягувач: Приватне акціонерне товариство «Львівський іподром» (79031, м. Львів, вул. Стрийська, 133; );

Боржник: Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області (81151, Львівська обл., Львівський р-н., с. Давидів, вул. Незалежності, 1; ).

7. Ухвала набирає законної сили з в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Веб-адреса сторінка суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Крупник Р.В.