ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 Справа № 904/618/24
За позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Юкрейн», м. Дніпро

До : Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпіус Консалт», м. Дніпро

про стягнення 808 592,76грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Партнер Юкрейн» (позивач) звернуся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Олімпіус Консалт» (відповідач) про стягнення 808 592,76грн. (в т.ч.: 664 560,00грн. - основна заборгованість; 67 968,75грн. - пеня; 63 534,08грн. - 30% річних; 12 529,92грн. - інфляційні втрати) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №17/08/23-1 від 17.08.23р. та специфікацією №1 від 17.08.23р. (укладеним між сторонами)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.24р. відкрите провадження у справі та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними в ній документами.

ТОВ «Олімпіус Консалт» (відповідач) у відзиві на позову вказав про те, що основна заборгованість за договором постави №17/08/23-1 від 17.08.23р. ним частково сплачена у розмірі 30 000,00грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №8896 від 02.02.24р. Відповідач вказує на те, що позивачем не враховано вказану оплату при здійснені розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, зазначив , що поставка за видатковими накладними №225 від 31.10.23р. на суму 76 128,00грн., №290 від 08.12.23р. на суму 78 000,00грн. здійснено поза межами дії договору на підставі усного замовлення відповідача.

ТОВ «Партнер Юкрейн» (позивач) подано заяву про зміну підстав позову про стягнення з відповідача 808 592,76грн. (в т.ч.: 664 560,00грн. - основна заборгованість; 67 968,75грн. - пеня; 63 534,08грн. - 30% річних; 12 529,92грн. - інфляційні втрати) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №17/08/23-1 від 17.08.23р. та специфікацій №№1,2 від 17.08.23р. (укладеним між сторонами).

ТОВ «Олімпіус Консалт» (відповідач) подав до суду клопотання про витребування оригіналу специфікації №2 від 17.08.23р. до договору поставки №17/08/23-1 від 17.08.23р.

Відповідно до приписів ст.81 ГПК України: учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї; у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.3. У клопотанні про витребування судом групи однотипних документів як доказів додатково зазначаються ознаки, що дозволяють ідентифікувати відповідну групу документів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 110-112 цього Кодексу. Суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. 8. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Дослідивши вищезазначену заяву відповідача про витребування доказів, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного: стаття 81 ГПК України містить певні вимоги, за наявності яких заява про витребування доказів може бути задоволена судом; серед яких є вимога про те, що у заяві (клопотанні) повинні бути зазначені (поміж іншим): заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; та причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. Однак, заявником таких доказів суду не надано.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про розгляду справи в порядку загального провадження, яке обґрунтоване виключно ціною позову. Приписами ст.247 ГПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2)значення справи для сторін; 3)обраний позивачем спосіб захисту; 4)категорію та складність справи; 5)обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6)кількість сторін та інших учасників справи; 7)чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8)думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Аналізуючи приписи ст. 247 ГПК України, слід зауважити, що на момент відкриття провадження по справі, судом було враховано всі обов`язкові умови п. 1 8 ч. 3 ст. 247 ГПК України з урахуванням наданих матеріалів справи.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування своєї заяви про необхідність переходу від спрощеного порядку розгляду справи до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не підлягає задоволенню, як не обґрунтоване.

ТОВ «Партнер Юкрейн» (позивач) подав заяву про зменшення позовних вимог, яка обґрунтована частковою сплатою відповідачем основної заборгованості у розмірі 40 000,00грн. та просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 624 560,00грн., пеню у розмірі 67 698,25грн., 30% річних у розмірі 63 263,59грн., інфляційні втрати у розмірі 12 529,92грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.23р. між ТОВ «Партнер Юкрейн» (постачальник) та ТОВ «Олімпіус Консалт» (покупець) укладено договір поставки №17/08/23-1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити окремими партіями, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію в асортименті, кількості, за ціною та в строки, визначені в специфікації, що с невід`ємною частиною цього договору.(п.1.1) Специфікації до цього договору узгоджуються між сторонами, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками (за необхідністю) (п.1.2) Загальна ціна договору складається із суми вартості кожної окремої партії продукції, які зазначені у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.(п.2.1) Форма оплати - безготівковий розрахунок. Оплата кожної партії продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Строки та порядок оплати за кожну окрему партію продукції узгоджується сторонами в специфікаціях (п.2.4) Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань щодо розрахунків (п.7.1)

17.08.23р. сторонами підписано специфікацію №1 до договору №17/08/23-1, якою погоджено поставку продукції стік «Заправка для салату №1» у кількості 500 000 уп., за ціною 1,30грн. за одиницю , загальною вартістю 780 000,00грн. з ПДВ. За умовами специфікації: поставка продукції здійснюється протягом 7-10 днів з моменту отримання замовлення, один раз на тиждень узгодженими партіями та графіком з моменту підписання даної специфікації; оплата - у розмірі 100% від загальної вартості поставленої на склад замовника продукції, вказаної в специфікації, сплачується протягом 24 календарних днів з моменту відвантаження продукції, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними.

17.08.23р. сторонами підписано специфікацію №2 до договору №17/08/23-1, якою сторонами погоджено поставку продукції стік «Заправка для салату №1» у кількості 500 000 уп., за ціною 1,30грн. за одиницю , загальною вартістю 780 000,00грн. з ПДВ.

Загальна вартість продукції, що поставляється за цим договором ( з урахування вимог, зазначених у специфікаціях №1 і №2 ) становить 1 560 000,00грн з ПДВ. Загальна кількість упаковок продукції, що поставляється за цим договором ( з урахуванням вимог ,зазначених у специфікаціях №1 і №2 ) становить 1 000 000 штук.

За умовами специфікації: поставки продукції здійснюється протягом 7-10 днів з моменту отримання замовлення, один раз на тиждень узгодженими партіями та графіком з моменту підписання специфікації; оплата - у розмірі 100% від загальної вартості поставленої на склад замовника продукції протягом 24 календарних днів з моменту відвантаження продукції, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними.

На виконання умов договору №17/08/23-1 від 17.08.23р. та специфікацій №№1,2 від 17.08.23р. позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 934 128,00грн., що підтверджується видатковими накладними: №196 від 01.09.23р. - на суму 157 248,00грн.; №203 від 07.09.23р. - на суму 112 320,00грн.; №210 від 14.09.23р. - на суму 124 800,00грн.; №214 від 20.09.23р. - на суму 124 800,00грн.; №218 від 28.09.23р. - на суму 124 800,00грн.; №223 від 13.10.23р. - на суму 87 360,00грн.; №224 від 31.10.23р. - на суму 48 672,00грн.; №225 від 31.10.23р. - на суму 76 128,00грн.; №290 від 08.12.23р. - на суму 78 000,00грн.

Однак відповідачем належним чином не виконані зобов`язання щодо оплати поставленого товару та здійснено лише часткову оплату за товар у розмірі 309 568,00грн. Заборгованість відповідача на час розгляду справи складає 624 560,00грн.

Також позивач крім основної заборгованості на підставі п.5.2 договору просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 25.09.23р. по 12.02.24р. у розмірі 67 698,25грн., 30% річних у розмірі 63 263,59грн. та інфляційні втрати у розмірі 12 529,92грн.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф).

Згідно з п.5.2 договору в разі порушення строку виконання грошових зобов`язань, передбачених цим договором, покупець повинен сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день такого порушення.

Позивачем надано розрахунок пені за період з 25.09.23р. по 12.02.24р., що складає 67 698,25грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з п.5.2 договору за прострочення оплати поставленої продукції покупець у відповідності зі ст.625 ЦК України зобов`язаний сплатити постачальнику 30% річних від простроченої суми за весь період прострочення.

Позивачем надано розрахунок 30% річних за період з 25.09.23р. по 12.02.24р. у розмірі 63 263,59грн. та інфляційних втрат за вказаний період у розмірі 12 529,92грн.

У складі судових витрат позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00грн.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В обґрунтування суми понесення витрат на правову допомогу у розмірі 12 000,00грн., позивачем подано договір про надання правової (правничої) допомоги від 22.02.21, укладений між адвокатським бюро «Анастасії Дударенко» та позивачем, додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 01.06.22, акт №13/02 від 13.02.24 приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги адвокатом до договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.02.21, рахунок №13/02 від 13.02.24 на суму 12 000,00грн., платіжна інструкція №4070 від 13.02.24 на суму 12 000,00грн., ордер серії АЕ №1263129 від 13.02.24, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4286 від 17.05.2019 на ім`я Дударенко А.Д.

22.02.21р. між АБ «Анастасії Дударенко» та ТОВ «Партнер Юкрейн» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 22.02.21р., за умовами якого виконавець приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу (п.1.1) Розмір гонорару, який клієнт сплачує виконавцю за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами з розрахунку 1000 грн. за кожну годину роботи (п.3.1) З урахуванням особливостей конкретної справи, сторони у відповідній додатковій угоді в рамках п.1.2 даного договору, можуть узгодити інший порядок та розмір оплати, в т.ч. передбачити «гонорар успіху» тощо (п.3.2) Розрахунки за даним договором проводиться щ обов`язковим укладенням акту приймання-передачі виконаних робіт.(п.3.4) Договір діє до 31.12.2025 (п.4.2)

Так, позивачем надано акт №13/02 від 13.02.24 приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги адвокатом до договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.02.21. За змістом якого вартість послуг згідно з п.3.1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.02.21 з розрахунку 1000грн. за кожну годину роботи, становить 12 000,00грн. та складається з погодинного розрахунку вартості наданих послуг: написання тексту позовної заяви ТОВ «Партнер Юкрейн» та ТОВ Олімпу Консалт» про стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій до Господарського суду Дніпропетровської області, за 12 годин роботи 12 000,00грн.

На виконання умов договору адвокатський агентством виставлено рахунок №13/02 від 13.02.24 на суму 12 000,00грн., який оплачений замовником, що підтверджується платіжною інструкцією №4070 від 13.02.24р. на суму 12 000,00грн.

Відповідачем не надано до суду заперечень стосовно розміру заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги, проте господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи вказане питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення заявлених витрат, у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді.

Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи, господарський суд зазначає, що предмет спору у даній справі та зміст позовних вимог не охоплюють значну кількість обставин та фактів, які підлягають ретельному дослідженню, не потребують детального вивчення судової практики, адже категорія даного спору не відноситься до складної.

Господарський суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

За викладених обставин, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, не значну складність справи, господарський суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають розподілу витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпіус Консалт» (49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 2А, ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Юкрейн» (49000, м. Дніпро, вул. Будівельників, 34, ): 624 560,00грн. - основної заборгованості, 67 698,25грн. - пені; 63 263,59грн. - 30% річних; 12 529,92грн. - інфляційних втрат, 6 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу та 11 520,78грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 12.04.24р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.