РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2024Справа № 910/19445/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Фермерського господарства "Моляріс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Явкино Холдинг"

про стягнення 856 719,93 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Фермерське господарство "Моляріс" (позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Явкино Холдинг" (відповідач) про стягнення 856 719,93 грн, з яких 794 421,74 грн основного боргу, 5 324,55 грн втрат від інфляції, 49 180,89 грн пені, 7 792,72 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 82378 від 05.08.2023 в частині оплати поставленого товару у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2023 відкрито провадження у справі № 910/19445/23 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено сторонам строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, ухвала суду від 27.12.2023 була отримана позивачем та відповідачем 27.12.2023.

Крім того, ухвалу суду від 27.12.2023 опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

24.01.2024 від позивача надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі в частині стягнення 794 421,74 грн основного боргу, яке мотивоване тим, що 15.01.2024 відповідачем сплачено суму основного боргу.

Поряд з цим, позивачем підтримано вимоги про стягнення з відповідача 5 324,55 грн втрат від інфляції, 49 180,89 грн пені, 7 792,72 грн 3% річних.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

05.08.2023 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 82378, за умовами якого Продавець зобов`язаний передати у власність Покупцю сільськогосподарську продукцію, найменування та загальна кількість якої визначається Сторонами у Специфікації, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору кількість та ціна товару, що постачається за даним договором, встановлюється Специфікацією. Ціна товару може змінюватись відповідно до п. 2.4 Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору умови поставки товару будуть визначені сторонами у специфікації до договору на відповідну партію товару. Поставка товару може здійснюватися на умовах EXW, FCA, CPT (в розумінні правил Інкотермс-2010). Відповідно до п. 4.2 Договору поставка здійснюється окремими частинами (партіями) автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 4.6 Договору особливості поставки товару на умовах CPT правил Інкотермс-2010: пункт поставки та місце призначення товару сторони узгоджують в Специфікації до договору, якщо інше не передбачено цим договором (п.п. 4.6.1); Постачальник зобов`язаний укласти договір перевезення з узгодженого пункту поставки до місця призначення, а також оплатити витрати на перевезення, необхідні для доставки товару до названого (узгодженого) місця призначення (п.п.4.6.2); розвантаження товару та інші витрати, пов`язані з розвантаженням в узгодженому місці призначення, проводяться за рахунок Покупця (п.п. 4.6.3).

Згідно з п. 4.7 Договору остаточна кількість товару визначається на складі Покупця відповідно до результатів зважування товару, з урахуванням залікової ваги товару та якості товару.

Для підтвердження поставки Продавцем надаються наступні документи: рахунок-фактура на товар, що поставляється за Договором, з зазначенням кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати; видаткова накладна на товар; товарно-транспортні накладні, що оформляються відповідно до вимог чинного законодавства (п. 4.8 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору, якщо інші умови не погоджені сторонами у Додатковій угоді, Покупець здійснює оплату товару в українських гривнях шляхом банківського переказу вартості товару на поточний рахунок Продавця в наступному порядку: 80% вартості товару сплачується Покупцем протягом 3-х робочих днів з дати поставки товару; 20% вартості товару сплачується Покупцем протягом 30 календарних днів після визначення фактичної кількості та якості поставленого товару згідно умов цього договору, а також після отримання від Продавця рахунку-фактури на товар та підписаної видаткової накладної.

Згідно з п. 5.2 Договору зобов`язання Покупця по сплаті за поставлений товар вважається виконаним в момент списання коштів з банківського рахунку Покупця, відповідно до реквізитів, вказаних Продавцем в рахунку-фактурі.

Відповідно до п. 9.1 Договору останній діє до 31.08.2023, а в частині зобов`язань, що виникли до цієї дати, - до повного їх виконання відповідними сторонами.

05 серпня 2023 року між сторонами укладено додаток до договору поставки сільськогосподарської продукції № 82378 від 05.08.2023 року, Специфікація № 1, відповідно до якого Постачальник передає, а Покупець приймає у власність товар, що відповідає наступному переліку: пшениця 4 класу за ціною за 1 т. - 4185,85 грн. з ПДВ, в кількості 64 т. 516 кг, всього на загальну суму 270 066,86 грн. Товар постачається на умовах CPT правил Інкотермс за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Чотирбоки, вул. Привокзальна, 1; строк поставки - до 05 серпня 2023 року включно.

06 серпня 2023 року між сторонами укладено додаток до договору поставки сільськогосподарської продукції № 82378 від 05.08.2023 року, Специфікація № 2, відповідно до якого Постачальник передає, а Покупець приймає у власність товар, що відповідає наступному переліку: пшениця 4 класу за ціною за 1 т. - 4293,08 грн. з ПДВ, в кількості 62 т.721 кг, всього на загальну суму 269 266,27 грн. Товар постачається на умовах CPT правил Інкотермс за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Чотирбоки, вул. Привокзальна, 1; строк поставки - до 06 серпня 2023 року включно.

07 серпня 2023 року між сторонами укладено додаток до договору поставки сільськогосподарської продукції № 82378 від 05.08.2023 року, Специфікація № 3, відповідно до якого Постачальник передає, а Покупець приймає у власність товар, що відповідає наступному переліку: пшениця 4 класу за ціною за 1 т. - 4277,57 грн. з ПДВ, в кількості 59 т. 634 кг, всього на загальну суму 255 088,61 грн. Товар постачається на умовах CPT правил Інкотермс за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Чотирбоки, вул. Привокзальна, 1; строк поставки - до 07 серпня 2023 року включно.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, позивачем у період з 05.08.2023 по 07.08.2023 поставлено, а відповідачем прийнято товарна загальну суму 794 421,74 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1 від 05.08.2023, № 2 від 06.08.2023 та № 3 від 07.08.2023.

Поставка товару здійснювалась партіями автомобільним транспортом зі складу Постачальника: с. Вербородинці Хмельницького району Хмельницької області на зерновий склад Покупця, зазначений у додатках до договору поставки сільськогосподарської продукції № 82378 від 05.08.2023 року: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Чотирбоки, вул. Привокзальна, 1, про що складались у трьох примірниках товарно-транспортні накладні (для перевізника, постачальника та покупця).

Так, відповідно до товарно-транспортних накладних: № 1 від 05.08.2023 - поставлено 23 т. 500 кг пшениці 4 класу; № 2 від 05 серпня 2023 року - поставлено 24 т. 770 кг пшениці 4 класу; № 022718 від 06 серпня 2023 року - поставлено 23 т. 610 кг пшениці 4 класу; № 022718 від 06 серпня 2023 року - поставлено 23 т. 480 кг пшениці 4 класу; № 022719 від 06 серпня 2023 року - поставлено 20 т. 830 кг пшениці 4 класу; № 022355 від 06 серпня 2023 року - поставлено 24 т. 560 кг пшениці 4 класу; № 022357 від 06 серпня 2023 року - поставлено 22 т. 730 кг пшениці 4 класу; № 5 від 06 серпня 2023 року - поставлено 23 т. 400 кг пшениці 4 класу.

Після отримання вищевказаних документів, які підтверджують факт поставки товару, у Відповідача виникало зобов`язання з оплати поставленого товару відповідно до положень пункту 5.1 Договору, зокрема:

- згідно з видатковою накладною № 1 від 05.08.2023, складеною на суму 270 066,86 грн: 216 053,49 грн, що становить 80% вартості товару - до 09.08.2023 включно (третій робочий день після поставки товару) та 54 013,37 грн, що становить 20% вартості товару - до 04.09.2023 включно (30-й календарний день після поставки товару).

- згідно з видатковою накладною № 2 від 06.08.2023, складеною на суму 269 266,27 грн: 215 413,02 грн, що становить 80% вартості товару - до 09.08.2023 включно (третій робочий день після поставки товару) та 53 853,25 грн, що становить 20% вартості товару - до 05.09.2023 включно (30-й календарний день після поставки товару).

- згідно з видатковою накладною № 3 від 07.08.2023 , складеною на суму 255 088,61 грн: 204 070,89 грн, що становить 80% вартості товару - до 10.08.2023 включно (третій робочий день після поставки товару) та 51 017,72 грн, що становить 20% вартості товару - до 06.09.2023 включно (30-й календарний день після поставки товару).

Як вбачається з платіжних інструкцій № від 15.01.2024 на суму 270 066,86 грн; № від 15.01.2024 на суму 255 088,61 грн; № від 15.01.2024 на суму 269 266,27 грн, оплата поставленого товару здійснена відповідачем лише 15.01.2024, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент відкриття такого провадження та припинив існування в процесі розгляду справи, зокрема, у випадку сплати суми боргу, якщо при цьому між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю в частині стягнення з відповідача 794 421,74 грн основного боргу.

Розглянувши надані сторонами докази, суд зазначає про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського кодекс України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 49 180,89 грн.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Як визначено ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому, в силу ч. 2, ч. 3 вказаної норми, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.5 договору у випадку несвоєчасної оплати товару, відповідно до умов цього договору, Покупець сплачує Продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується, від загальної вартості неоплаченого товару, зо кожний день такого прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що такий розрахунок виконано арифметично вірно, відповідно до умов чинного законодавства та умов договору, а вимога про стягнення з відповідача пені в розмір 49 180,89 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 5 324,55 грн 3% річних та 7 792,72 грн втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та втрат від інфляції, суд зазначає, що такі розрахунки виконані відповідачем арифметично вірно, відповідно до норм чинного законодавства, вимоги про стягнення з відповідача 5 324,55 грн 3% річних, 7 792,72 грн втрат від інфляції є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, спір у даній справі виник внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку щодо здійснення розрахунку за поставлений та отриманий товар, у зв`язку з чим суд вважає за можливе покласти на відповідача понесені позивачем витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 10 280,64 грн враховуючи наступне.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 12 850,80 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 5 від 07.12.2023 на суму 11916,33 грн та № 7 від 15.12.2023 на суму 934,47 грн.

При цьому, позивач звернувся до суду через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином з урахуванням наведений приписів законодавства та з урахуванням ціни позову, позивач мав бути сплачений судовий збір в розмірі 10 280,64 грн (12 850,80 грн*0,8).

Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч. 2 вказаної статті у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Таким чином, позивач має право подати клопотання про повернення сплаченого надмірно судового збору в сумі 2 570,16 грн (12 850,80 - 10 280,64).

Проте, станом на момент винесення рішення позивачем не подано відповідне клопотання про повернення судового збору.

Крім того, позивачем в попередньому орієнтованому розрахунку суми судових витрат вказано про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим у суду станом на момент винесення рішення у даній справі відсутні підстави для розподілення таких витрат між сторонами у справі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються судом на відповідача у розмірі 10 280,64 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення 794 421,74 грн основного боргу закрити.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Явкино Холдинг" (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 30/10, кв. 2А, код 43877851) на користь Фермерського господарства "Моляріс" (31153, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, село Вербородинці, вул. Центральна, 1, код 30560890) 5 324,55 грн (п`ять тисяч триста двадцять чотири грн 55 коп.) 3% річних, 49 180,89 грн (сорок дев`ять тисяч сто вісімдесят грн 89 коп.) пені, 7 792,72 грн (сім сімсот дев`яносто дві грн 72 коп.), 10 280,64 грн (десять тисяч двісті вісімдесят грн 64 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення підписано 11.04.2024.

Суддя О.Г. Удалова