ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024м. ДніпроСправа № 904/349/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 39 725,39 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 492,89 грн., що складають суму заборгованості за теплову енергію за період з 25.10.2021 по 04.11.2021; 36 937,12 грн. - заборгованості за теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 23.03.2023; 429,77 грн. - абонентської плати за період з 05.11.2021 по 08.09.2023; 878,92 грн. - річних; 741,21 грн. - інфляції грошових коштів та 245,48 грн. - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем, як власником нерухомого майна, зобов`язань щодо оплати за поставлену теплову енергію у період з жовтня 2021 по березень 2023 року та абонентське обслуговування у період з листопада 2021 по вересень 2023 року.

Позивачем в якості відповідача визначено фізичну особу ОСОБА_1 .

Так, господарським судом було здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та отримано відповідь № 426666 від 30.01.2024, згідно з якої, за параметрами запиту ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 , знайдено фізичну особу ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

До того ж, господарський суд зазначає про те, що 09.09.2023 відповідачем припинено господарську діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення із реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

У відзиві на позові відповідач вказує на те, що позовна заява подана з порушенням процесуальної юрисдикції і даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, між позивачем та відповідачем не існує та ніколи не існувало господарсько-правових відносин, що є підставою для закриття провадження у справі.

Так, за твердженням відповідача, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в суді загальної юрисдикції.

Крім того, звертає увагу відповідач на те, що позивачем не було дотримано досудового врегулювання спору, як вбачається з матеріалів справи, претензія № 12171/14828 від 31.10.2023 направлена останнім на адресу ( АДРЕСА_2 ), що не є адресою реєстрації та/або мешкання ОСОБА_1 .

Вказує відповідач у відзиві на позовну заяву і на те, що ОСОБА_1 є власницею двокімнатної квартири загальною корисною площею 44,59 кв.м, житловою площею 27,75 кв.м, розташованої на 1 поверсі 5-поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.08.2021, укладеного відповідачкою та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. (реєстр № 4554). Право приватної власності відповідачки на об`єкт житлової нерухомості - вказаної вище квартири зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110). До того ж, відповідно до висновку ТОВ "Смарт-Інжинірінг" технічного звіту про стан будівельних конструкцій та можливості експлуатації квартири від 2024 приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , за призначенням є житловою квартирою.

Так, за твердженням відповідача, рішення виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 374 від 13.06.2006 про переведення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , в нежитлову не є належним доказом, оскільки на дату купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна спірний об`єкт нерухомості був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як об`єкт житлової нерухомості, яким і є на теперішній час.

Таким чином, позивачем при здійсненні розрахунку за теплопостачання в житлову квартиру відповідача безпідставно та неправомірно застосовано тариф на послуги теплопостачання для нежитлових приміщень в розмірі 5 065,99 грн. (з ПДВ) за 1 Гкал, що є в 3 рази вищім, ніж тариф на послуги теплопостачання для житлових приміщень (для населення) в розмірі 1 701,19 грн. (з ПДВ) за 1 Гкал.

Містить відзив на позовну заяву і попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 15 000,00 грн.

01.03.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує про те, що кореспонденція відповідачеві направлялась за адресою, яка була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначає позивач і про те, що у спірний період відповідач, який є власником нежитлового приміщення, був діючим підприємцем, у зв`язку з чим спір у даній справі є господарським.

Також, наголошує КПТМ "Криворіжтепломережа", що рішенням виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 374 від 13.06.2006 "Про переведення жилих приміщень у нежилі" житлова квартира по АДРЕСА_3 , переведена у нежилу під цільове призначення "розширення офісу" на підставі особистої заяви попереднього власника - ОСОБА_3 . Тобто, з моменту переведення, а саме з 2006 року, вказана вище квартира була знята з обліку в місті Кривому Розі як житлова (з житлового фонду міста), та почала обліковуватися компетентним органом як нежитлова. Вказане рішення про переведення є чинним, не було скасовано на момент подання позовної заяви, будь-яких змін до нього внесено не було.

Так, на думку позивача, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічний звіт про визначення стану будівельних конструкцій, де зазначено, зокрема, що спірне приміщення є житловою квартирою, не спростовують чинність рішення виконкому Криворізької міської ради, так як попереднім власником не було здійснено дій щодо внесення відповідних змін до реєстру стосовно статусу нерухомого майна, а діючим власником не було належним чином здійснено перевірку спірного нерухомого майна. Доказів реєстрації у спірному приміщенні місця проживання фізичних осіб за спірний період матеріали справи також не містять.

Вказує позивач у відповіді на відзив і про те, що з моменту внесення змін компетентним органом до рішення № 374 від 13.06.2006 щодо переведення спірного приміщення назад в житлове, у КПТМ "Криворіжтепломережа" з`являться підстави для здійснення нарахувань за тарифом для категорії "населення".

Зазначає позивач про те, що відповідачем не надано будь-якого розрахунку та доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

06.03.2024 відповідачем через систему "Електронний суд" подані заперечення на відповідь позивача, в яких ОСОБА_1 вказує про те, що остання дійсно з 04.04.2019 по 09.09.2023 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте, свою підприємницьку діяльність здійснювала за адресою: АДРЕСА_2 , а не за адресою спірного об`єкта нерухомості.

Зазначає відповідач і про те, що останнім не укладалось з позивачем жодного господарського договору.

До заперечень відповідачем також долучено докази понесення витрат на професійну правничу допомогу (квитанцію про сплату на суму 16 000,00 грн.), договір про надання правової допомоги та акт приймання-передачі адвокатських послуг.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, викладене у відзиві на позовну заяву, господарський суд вважає останнє таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання чи ні, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Так, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була зареєстрована як суб`єкт господарювання з 04.04.2019 по 09.09.2023, в той час, як предметом даного судового розгляду є стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за загальний період з 25.10.2021 по 23.03.2023, за послуги з абонентського обслуговування з 05.11.2021 по 08.09.2023, тобто, за послуги, спожиті відповідачем під час здійснення ним господарської діяльності.

При викладених обставинах, даний спір відноситься до компетенції господарських судів України.

Ухвалою від 31.01.2024 позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

05.02.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у зв`язку з чим господарським судом відкрито провадження у справі № 904/349/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлено ухвалу від 12.02.2024.

19.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить зупинити провадження у справі до отримання рішення з виконкому Криворізької міської ради для подальшого його долучення до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, суд не вбачає підстав для його задоволення та зазначає наступне.

Положеннями статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України унормовано право та обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Так, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) призначення судом експертизи;

3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу;

4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Так, зазначене вище клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі не містить посилань на обставини, які б були підставою для такого зупинення, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для зупинення провадження данної справи.

04.04.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів, а саме, копії рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 18.03.2024.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо повного та своєчасного здійснення розрахунків за надані послуги теплопостачання.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 374 від 13.06.2006 "Про переведення жилих приміщень у нежилі" житлова квартира по АДРЕСА_3 , переведена у нежилу на підставі заяви власника жилого приміщення ОСОБА_3 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна двокімнатна квартира загальною площею 44,59 кв.м, житловою площею 27,75 кв.м, розташована на 1 поверсі 5-поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2021, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. (реєстр № 4554).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" як виконавцем послуг 05.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 протягом 30 днів з дня опублікування індивідуального договору на адресу позивача надсилалося рішення про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, 05.11.2021 Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - виконавець, позивач у даній справі) та Фізичною особою-підприємцем Бєліковою Ольгою Олегівною (далі - споживач, відповідач у даній справі) фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - договір).

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Пунктом 30 вказаного договору встановлено, що плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про які розміщується на веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).

Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом 1 року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (пункти 51, 52 договору).

Факт поставки теплової енергії за період з жовтня 2021 по березень 2023 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок № № 54 по пр. Поштовому у м. Кривому Розі згідно з рішеннями Виконкому Криворізької міської ради "Про початок та закінчення опалювального періоду", а саме: акт від 27.10.2021, від 08.11.2022 про подачу теплоносія на житловий будинок; акт від 07.04.2022, від 23.03.2023 про припинення подачі теплоносія на житловий будинок.

Будинок АДРЕСА_4 є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача (у відповідності до п. 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005 "Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005", де зазначено, що житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05), які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку.

Відповідач отримує теплову енергію, так як приміщення боржника № 39 не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення вищевказаного будинку АДРЕСА_4 .

Звертаючись з даним позовом до суду, КПТМ "Криворіжтепломережа" зазначає про те, що відповідно до статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Вказаний обов`язок покладено на споживача також статтею 24 Закону України "Про теплопостачання".

Також, позивач вказує на те, що відповідно до пункту 4.2. рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 374 від 13.06.2006 "Про переведення жилих приміщень у нежилі" власників приміщень зобов`язано у місячний термін укласти договори з житлово-комунальними підприємствами на постачання комунальних послуг, утримання житлових будинків і прибудинкових територій.

Проте, відповідачем до 05.11.2021 у порушення зазначених вище вимог закону та покладених зобов`язань не укладено договір про надання послуг з теплопостачання, проте, частиною 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, передбачено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Так, КПТМ "Криворіжтепломережа" у період з 25.10.2021 по 04.11.2021 поставило відповідачеві теплову енергію на загальну суму 492,89 грн.

Обсяги розподілу теплової енергії за вказаний період зафіксовані будинковим вузлом обліку теплової енергії по пр. Поштовому 54 у м. Кривому Розі, що підтверджується залученими до матеріалів справи звітами по вузлам обліку теплової енергії.

До того ж, як зазначає позивач, з 05.11.2021 договірні відносини між сторонами врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, на виконання умов якого КПТМ "Криворіжтепломережа" у період з листопада 2021 по березень 2023 поставило відповідачеві теплову енергію на загальну суму 36 937,12 грн. та у період з листопада 2021 по вересень 2023 надало послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 429,77 грн.

Обсяги розподілу теплової енергії за вказаний період зафіксовані будинковим вузлом обліку теплової енергії по пр. Поштовому 54 у м. Кривому Розі, що підтверджується залученими до матеріалів справи звітами по вузлам обліку теплової енергії.

Для оплати поставленої теплової енергії та наданих послуг з абонентського обслуговування позивачем виставлені відповідні рахунки-фактури на оплату, а саме, рахунки-фактури № 12171 від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 30.06.2023, від 31.07.2023, від 31.08.2023 та від 30.09.2023, копії яких залучено до матеріалів справи.

Так, відповідач за поставлену теплову енергію за загальний період з жовтня 2021 по березень 2023 та абонентське обслуговування за загальний період з листопада 2021 по вересень 2023 не розрахувався, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила), останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.

Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з пунктом 4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.

Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а пунктом 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

З наведеного вбчається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Тариф на послуги теплопостачання для нежитлових приміщень передбачено:

- за період з 25.10.2021 по теперішній час тариф за 1 Гкал 5 065, 99 грн. (з ПДВ) (згідно рішення Криворізької міської ради від 22.10.2021 № 530 для потреб категорії "інші споживачі" КПТМ "Криворіжтепломережа").

Плата за абонентське обслуговування визначається відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VІІ від 09.11.2017, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг" із змінами згідно постанови КМУ від 01.09.2021 № 928.

Розмір плати за абонентське обслуговування:

- за період з 05.11.2021 по 30.11.2021 без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку складає 22,05 грн. (згідно з наказом КПТМ "Криворіжтепломережа" від 03.11.2021 № 712 "Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії");

- за період з 01.12.2021 по 30.06.2022 без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку складає 22,05 грн. (згідно з наказом КПТМ "Криворіжтепломережа" від 30.11.2021 № 791 "Про внесення змін до Наказу № 712 від 03.11.2021 "Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії");

- за період з 01.07.2022 по 30.11.2022 без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку складає 17,87 грн. (згідно з наказом КПТМ "Криворіжтепломережа" від 30.06.2022 № 394 "Про внесення змін до Наказу № 712 від 03.11.2021 "Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії");

- за період з 01.12.2022 по теперішній час без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку складає 17,70 грн. (згідно з наказом КПТМ "Криворіжтепломережа" від 29.11.2022 № 773 "Про внесення змін до Наказу № 712 від 03.11.2021 "Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії").

Загальний обсяг спожитої теплової енергії на опалення будівлі/будинку у розрахунковому періоді визначається за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) та розподіляється на потреби опалення житлових/нежитлових приміщень пропорційно до навантаження/опалювальної площі.

Доказів укладення відповідачем договору з теплопостачальною організацією до 05.11.2021 суду не надано.

Як вже було зазначено вище, КПТМ "Криворіжтепломережа" у період з 25.10.2021 по 04.11.2021 поставило відповідачеві теплову енергію на загальну суму 492,89 грн.

Обсяги розподілу теплової енергії за вказаний період зафіксовані будинковим вузлом обліку теплової енергії по пр. Поштовому 54 у м. Кривому Розі, що підтверджується залученими до матеріалів справи звітами по вузлам обліку теплової енергії.

Строк оплати поставленої теплової енергії за загальний період з жовтня по листопад 2021 з урахуванням приписів пункту 18 Постанови Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", якою встановлено, що оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк, є таким, що настав.

Законом України від 03.12.2020 № 1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг", який набрав чинності 01.05.2021, до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внесенні зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як вже було зазначено вище, Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" як виконавцем послуг 05.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Так, позивач вказує, що протягом 30 днів з дня опублікування індивідуального договору, на адресу останнього від відповідача не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин.

Таким чином, з 05.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, на виконання умов якого КПТМ "Криворіжтепломережа" у період з листопада 2021 по березень 2023 поставило відповідачеві теплову енергію на загальну суму 36 937,12 грн. та у період з листопада 2021 по вересень 2023 надало послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 429,77 грн.

Обсяги розподілу теплової енергії за вказаний період зафіксовані будинковим вузлом обліку теплової енергії по пр. Поштовому 54 у м. Кривому Розі, що підтверджується залученими до матеріалів справи звітами по вузлам обліку теплової енергії.

Для оплати поставленої теплової енергії та наданих послуг з абонентського обслуговування позивачем виставлені відповідні рахунки-фактури на оплату, а саме, рахунки-фактури № 12171 від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 30.06.2023, від 31.07.2023, від 31.08.2023 та від 30.09.2023, копії яких залучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

З урахуванням приписів пункту 34 спірного договору строк оплати поставленої теплової енергії за загальний період з листопада 2021 по березень 2023 та плати за абонентське обслуговування за загальний період з листопада 2021 по вересень 2023 є таким, що настав.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів сплати заборгованості з постачання теплової енергії за загальний період з жовтня по листопад 2021 в сумі 492,89 грн., з листопада 2021 по березень 2023 в сумі 36 937,12 грн та за абонентське обслуговування за загальний період з листопада 2021 по вересень 2023 в сумі 429,77 грн. на момент розгляду спору відповідачем суду не надано, як і не надано контррозрахунку пред`явленої до стягнення суми основного боргу.

З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення зазначених вище сум слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 03.04.2023 по 15.01.2024 в сумі 878,92 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період з квітня по грудень 2023 в сумі 741,21 грн. (які нараховані на заборгованість за спірним договором).

Розрахунок річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказані у ньому суми підлягають до примусового стягнення з відповідача.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 45 спірного договору визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Так, згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені за загальний період прострочення з 01.08.2023 по 15.01.2024 складає 245,48 грн. (яка нарахована на заборгованість за спірним договором).

Розрахунок пені позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказана у ньому сума підлягає до примусового стягнення з відповідача.

Посилання відповідача не те, що спірне приміщення є житловою квартирою, у зв`язку з чим позивачем неправомірно застосовано тариф на послуги теплопостачання, до уваги господарським судом не приймаються з огляду на таке.

Як вже було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 374 від 13.06.2006 "Про переведення жилих приміщень у нежилі" житлова квартира по АДРЕСА_3 , відповідно до пункту 22 додатку до зазначеного рішення, переведена у нежилу.

У подальшому, рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 341 від 18.03.2024 на підставі заяви ОСОБА_1 , власниці квартири АДРЕСА_5 ) внесено зміни до рішення виконкому міської ради від 13.06.2006 № 374 "Про переведення жилих приміщень у нежилі" та визнано таким, що втратив чинність, пункт 22 додатка.

Таким чином, спірне приміщення, що належить на праві власності відповідачеві, переведено з нежитлового у житлове лише 18.03.2024, що спростовують твердження ОСОБА_1 про неправомірність застосування КПТМ "Криворіжтепломережа" тарифу на послуги теплопостачання для нежитлових приміщень в розмірі 5 065,99 грн. (з ПДВ) за 1 Гкал у спірний період (з жовтня 2021 по березень 2023).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, буд. 9, ) 492,89 грн. - заборгованості за теплову енергію за період з 25.10.2021 по 04.11.2021; 36 937,12 грн. - заборгованості за теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 23.03.2023; 429,77 грн. - абонентської плати за період з 05.11.2021 по 08.09.2023; 878,92 грн. - річних; 741,21 грн. - інфляції грошових коштів; 245,48 грн. - пені та 2 422,40 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 42 147,79 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 12.04.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко