ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024м. ДніпроСправа № 904/5091/23

За позовом Приватного підприємства "АТЛАНТА-АГРО"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

Третьої особи -1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДМК" "Дніпромлин"

Третьої особи -2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міська залізнична вітка"

Третьої особи -3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпропетровська обласна державна (військова) адміністрація

про стягнення збитків

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань Морозі А.О.

Представники:

Позивача - Сірооченко А.В.

Відповідача - Боголіп Ю.В.

Третьої особи -1-Моршинін Є.В.

Третьої особи -2-не прибув

Третьої особи -3-не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 1 870 105,77 грн. збитків.

Від Третьої особи -3 надійшли пояснення, в яких зазначено, що керуючись ч. 5 ст. 41 Конституції України, ЦК України, Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", з метою забезпечення схоронності майна в умовах воєнного стану під час військової агресії Російської Федерації проти України розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 10.03.2022 №36/0/527-22 визначено РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" передати для відповідального зберігання до ТОВ "ДМК "Дніпромлин", майно згідно з додатком з укладенням акта приймання-передачі, до окремого розпорядження начальника обласної військової адміністрації. В подальшому, розпорядженням голови облдержадміністрації-начальника обласної військової адміністрації від 17.04.2022 № 139/0/527-22 визнано таким, що втратило чинність розпорядження від 15.03.2022 № 46/0/527-22 "Про примусове відчуження майна". Так, фактичне здійснення відповідального зберігання майна визначеного в розпорядженні від 10.03.2022 №36/0/527-22 має здійснюватися Третьою особою -1 до моменту повернення майна вантажовідправникам або власникам майна, за їх заявками. Необхідно звернути увагу, що згідно розпорядження від 10.03.2022 №36/0/527-22 визначено: "Регіональній філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" передати майно ТОВ "ДМК "Дніпромлин" згідно з додатком, з укладенням акту приймання-передачі". З урахуванням викладеного, представники Третьої особи -3 не були присутні при прийманні-передачі майна визначеного у вказаному розпорядженні. У зв`язку із цим, Третя особа не є стороною актів приймання-передачі майна, визначеного у розпорядженні від 10.03.2022 №36/0/527-22, а отже, не може володіти інформацією стосовно фактичної ваги вантажу завантаженого у вагони для подальшого відчуження.

26.10.2023 від Відповідача надійшла заява про застосування позовної давності, мотивована тим, що позов до перевізника за недостачу вантажу може пред`являтися протягом 6 місяців після спливу строку, передбаченого для пред`явлення претензії, тож 19.10.2022 сплинув строк позовної давності.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що на ст. Дніпро-Головний під час перебування спірних вагонів із зерном пшениці, відправником яких виступав Позивач, будь-яких фактів втручання чи крадіжок зерна пшениці у межах ст. Дніпро-Головний не зафіксовано. Також, за інформацією Дніпровського територіального управління філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Укрзалізниця" фактів втручання чи крадіжок зерна пшениці з початку лютого до кінця березні 2022 року у межах регіональної філії "Придніпровська залізниця" не зафіксовано. Спірні вагони подано для Третьої особи -1 зі справними ЗПП вантажовідправника через під`їзну колію Третьої особи -2. Згідно з вимогами пункту 3.5. Інструкції "Про порядок обслуговування під`їзної колії не загального користування ТОВ "Міська залізнична вітка", прийом-передача вагонів в технічному та комерційному стані працівниками Третьої особи -2 на ст. Дніпро-Головний проводиться на станційній колії № 55. Факт прийому передачі підтверджується пам`яткою, а в разі необхідності актом загальної форми. При передачі наведених вище вагонів представникам Третьої особи -2 будь-які акти не складалися. Відсутність актів загальної форми є належним доказом прийняття вагонів без будь-яких зауважень, відсутність комерційних актів також підтверджує справність вагонів. Враховуючи відсутність будь-яких зауважень з боку Третьої особи -1 та підтверджуючих документів про нестачу вантажу у зазначених вагонах, Відповідачем складені акти приймання-передачі майна № 01 від 17.03.2022 на 101 вагон та № 02 від 24.03.2022 на 120 вагонів, у тому числі 13 спірних вагонів, для підписання яких керівництвом ст. Дніпро-Головний неодноразово, в телефонному режимі, запрошувалися відповідальні представники Третьої особи -1. 05.04.2022 Третьою особою -1 повідомлено Відповідачеві про неможливість підписання Актів приймання-передачі майна № 01 від 17.03.2022 та № 02 від 24.03.2022 через наявність значної різниці, за якою маса вантажу у поданих 101 вагоні, встановлена Третьою особою -1 одноосібно, є меншою від зазначеної у перевізних документах. При цьому Третьою особою -1 не надано жодних підтверджуючих документів про нестачу вантажу у зазначених вагонах. Також Відповідач наголошує, що зважування вагонів відбувалося одноособово Третьою особою -1 та з порушеннями. Відповідно до п. "а" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Всі вагони з зерном запломбовані, дані по опломбуванню містяться в залізничних накладних, а при розвантаженні працівники Відповідача могли фізично їх спостерігати. Інформації, щодо порушення цілісності пломб від Третьої особи -1 та Третьої особи -2 не надходило.

14.11.2023 до суду надійшло клопотання від ТОВ "ДМК" "Дніпромлин" про залучення останнього до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, мотивоване тим, що рішення у справі може вплинути на його права або обов`язки.

У судовому засіданні 14.11.2023 представники сторін заявили усне клопотання про залучення Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ "Міська залізнична вітка", оскільки відповідно до Інструкції "Про порядок обслуговування під`їзної колії не загального користування" ТОВ "Міська залізнична вітка", яка примикає до станції Дніпро-Головний регіональної філії "Придніпровська залізниця" здійснює прийом-передачу вагонів в технічному та комерційному стані для ТОВ "ДМК" "Дніпромлин". Факт прийому передачі підтверджується пам`яткою, а в разі необхідності актом загальної форми. При передачі спірних вагонів, представники ТОВ "Міська залізнична вітка" будь-яких актів щодо нестачі вантажу (товару) не складали, у зв`язку з чим рішення у справі може вплинути на права або обов`язки цього підприємства.

Ухвалою суду від 14.11.2023 клопотання ТОВ "ДМК" "Дніпромлин" та представників сторін про залучення до справи Третіх осіб задоволено, залучено в якості Третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "ДМК" "Дніпромлин", в якості Третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "Міська залізнична вітка".

17.11.2023 від Позивача надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що Відповідачем здійснювалося залізничне перевезення вантажу - зерна пшениці 3 класу до станції Жовтневая (п. 4). Позивач, як вантажовідправник, не доручав Відповідачеві здійснювати перевезення вищезазначеного вантажу, вантажоодержувач: Дніпропетровська ОДА, до вказаної станції і не надавав для цього жодних документів. Такими чином, Відповідач, виявивши вантажобагаж зерна пшениці З класу без документів, повинен був ініціювати складення та скласти комерційний акт, чи акт загальної форми. Однак, як слідує з наданих Відповідачем залізничних накладних, посадові особи останнього 15.03.2022, самостійно, без належних повноважень, та правових підстав, переоформили накладні на вантаж пшениці третього класу, зазначивши Дніпропетровську обласну державну адміністрацію його одержувачем. Як свідчать документи, додані до відзиву, вантаж - зерно пшениці 3 класу на сьогоднішній день так і не виданий Відповідачем - перевізником його одержувачу, власнику, відправнику, передача вантажу іншим підприємствам відбувалася з порушенням Правил, так як власник вантажу, одержувач вантажу і вантажовідправник не брали участі в подальшому переоформленні та перевезенні вантажу. В пункті 3 Розпорядження № 139/0/527-22 від 17.04.2022, зобов`язано Регіональну філію "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" вжити заходів із транспортування вагонів з майном, визначеним розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 15.03.2022 № 46/0/527-22 "Про примусове відчуження майна" та додатка до нього, за призначенням, або за заявками вантажовідправників або власників майна.

Від Третьої особи -2 надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що на підставі розпорядження начальника обласної військової адміністрації Відповідач зобов`язаний передати Третій особі -1 вагони з зерном пшениці за актом-приймання передачі, проте такий акт не надавався для подальшої передачі Третій особі -1. В той же час, нехтуючи своїми обов`язками Відповідач не забезпечив участі своїх представників у передачі зазначених вагонів зерна пшениці до Третьої особи -1, який і повинен був складений акт приймання-передачі фактично переданої ваги зерна пшениці. В свою чергу, Відповідач передав вагони з зерном пшениці Третій особі -1 та не приймав подальшої участі у прийнятті зазначених вагонів на території Третьої особи -1. Окремо, Третя особа -2 зазначила, що Відповідач протягом березня 2022 року передав загалом 221 вагон із зерном пшениці, без будь-яких товаросупровідних документів, в яких би була зазначена вага зерна пшениці, а Третя особа -1 була змушена самостійно приймати, розвантажувати та зважувати його. Крім того, Третя особа -2 зазначила, що відсутність зауважень пояснюється тим, що остання приймала зерно пшениці у вагонах та фіксувала фактичну вагу, не володіючи інформацією про вагу, яка декларується Відповідачем. Факт відсутності своїх представників при передачі, зважуванні та вивантажені вагонів підтверджує сам Відповідач. Також Третя особа -2 зазначила, що подача вагонів на під`їзну колію останньої для забирання та подальшої передачі Третій особі -1 відбувалася від Відповідача без надання товаросупровідних документів, сама передача вагонів оформлювалася пам`ятками про подавання вагонів, в яких фіксується виключно перелік вагонів, дата і час їх подання на іншу під`їзну колію. Однак, пам`ятка підтверджує лише факт того, що Відповідач передав, а Третя особа -2 прийняла для подальшої передачі контрагенту відповідні вагони.

15.12.2023 від Відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, з якої вбачається, що від Третьої особи -2 та Третьої особи -1 заяв про будь-які порушення: сліди втрати вантажу, технічна несправність вагонів, пошкоджені ЗПП відправника, доступ до вантажу, ні під час прийому-передачі вагонів, ні в добу проведення їх зважування на підприємстві Третьої особи -1, працівникам ст. Дніпро-Головний, Дніпровської дирекції залізничних перевезень не надходило.

Від Відповідача 20.12.2023 надійшло заперечення на пояснення Третьої особи -2, в яких зазначено, що стосовно посилань Третьої особи -2, про передачу вагонів із зерном без будь-яких товаросупровідних документів та щодо відсутності у Третьої особи -1 інформації про вагу, яка декларувалася Відповідачем у вагонах. Відповідач стверджує, що дані твердження Третьої особи -1 є безпідставними, оскільки згідно з п. 3 Розпорядження про примусове відчуження майна від 15.03.2022 зобов`язано Відповідача передати майно Третій особі -1 з додатком з укладенням акту приймання-передачі. Так, відповідно до Додатку до розпорядження голови облдержадміністрації - начальника обласної військової адміністрації №15.03.2022 №46/0/527-22 міститься перелік майна з найменуванням вантажу, маси вантажу, та номеру вагону. Тобто, Третій особі -1 достовірно було відомо про масу вантаж, номера вагонів та найменування вантажу, оскільки вищезазначене розпорядження з додатком надано також і Третій особі -1, що підтверджується його згодою на приймання на зберігання вантажу на виконання розпорядження. Крім того, Позивач не надає Журнал зважування вантажу у спірних вагонах Третьої особи -1, як доказ на підтвердження зважування вантажу при отриманні, що унеможливлює перевірити фактичну вагу при прийнятті вантажу.

13.02.2024 від Відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, викладених у відзиві, запереченнях на відповідь та пояснення Третьої особи -2. До того ж, Відповідач посилався на справу № 910/11780/22, як аналогічну даній справі, в якій встановлено, що саме Третя особа -1 не надала інформацію стосовно прийнятої ваги для підготовки актів приймання-передачі, чим прямо порушила приписи розпорядження.

Треті особи -2,3 у судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2014 Позивач (Виконавець) з ТОВ "Орільський об`єднаний елеватор" (Замовник) уклали Договір на трансортно-експедеційне обслуговування (далі Договір № 9/14), за п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику транспортно-експедиційні послуги (далі - ТЕО), пов`язані з навантаженням, сертифікацією, митним оформленням, організацією перевезення зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки (надалі за текстом "Вантаж"), залізничним транспортом під час здійснення перевезень в межах України та/або на експорт (імпорт), за реквізитами Замовника.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2014 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань(п. 9.1. Договору № 9/14).

Якщо протягом 30 календарних днів, що залишилися до закінчення дії Договору, жодна із сторін письмово не звернеться з пропозицією про припинення його дії, Договір вважається автоматично пролонгованим на той же термін і на тих самих умовах (п. 9.4. Договору № 9/14).

14.02.2022 укладено Додаткову угоду № 54 до Договору № 9/14 від 28.03.2024, відповідно до якої, на виконання умов Договору, сторони домовилися, що Виконавець здійснює роботи з комплексного транспортно-експедиційного обслуговування перевезення вантажу Замовника залізничним транспортом на наступних умовах:

Продукція: Пшениця 3 кл.; Тип вагона: Зерновоз Парк ЦТЛ;

Кількість вагонів, шт.: 30; Кількість тон, +/- 10%: 2 059,05 грн.

Пункт відвантаження: ТОВ "Орільський об`єднаний елеватор"

Станція відправлення/залізниця: Перещепине, Принд зал, код станції: 452403

Станція призначення/залізниця: Жовтнева (експ.), Од зал, код станції: 418101

Транспортно-експедиційне обслуговування за 1 тону 975,60 грн. (з ПДВ 20%;)

Винагорода Виконавця за 1 тонну 18,00 грн. (з ПДВ 20 %)

Всього за 1 тонну 993,60 грн. ( з ПДВ 20 %)

Загальна вартість транспортно-експедиційного обслуговування 2 045 872,08 грн. (з ПДВ 20 %).

11.02.2022 FREDIANIA TRADING LTD (Покупець) з ТОВ "Орільський об`єднаний елеватор" (Продавець) уклали Контракт № 43F (далі Контракт), за п. 1.1. якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити пшеницю 3-го класу українського походження врожаю 2021 року (товар).

Кількість товару: 1800,000 метричних тони +/- 20 % на вибір Покупця і за ціною Контракту (п. 2.1. Контракту).

Вага вважається остаточною, у місці поставки при переважуванні з. вагонів/авто під час вивантаження (п. 2.2. Контракту).

Період поставки з 11.02.2022 по 28.02.2022 року включно (п. 3.2. Контракту).

Ціна товару по цьому Контракту складає 286,00 долари США за одну метричну тонну (п. 4.1. Контракту).

Цей Контракт набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов`язань обома сторонами (роз. 11. Контракту).

На виконання Контракту, за залізничними накладними № 45484441 від 16.02.2022 та №45523586 від 17.02.2022 (вагони № 95393310 65 000 т, № 95712907 69 300 т, №53200010 69 950 т, №95636973 70 000 т, № 95798062 69 150 т, № 95536553 68 900 т, № 95799300 68 600 т, № 95298782 63 200т, № 95828885 69 050 т, № 95395182 64 150., № 95541439 69 000 т, № 95831509 68 250 т, № 95831863 69 100т) загальною вагою 883,650 т направлено зерно пшениці 3 класу.

Відправником за наведеними перевезеннями виступав Позивач, про що зазначено в залізничних накладних.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому даний строк продовжувався.

Дніпропетровською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження №46/0/527-22 від 15.03.2022 "Про примусове відчуження майна", відповідно до якого прийнято рішення здійснити примусове відчуження майна на користь територіальної оборони з наступним повним відшкодуванням його вартості згідно з додатком; зобов`язати ДП "Дніпропетровський регіональний центр розвитку" взяти на облік визначене примусово відчужене майно відповідно норм, визначених чинним законодавством; Регіональній філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" передати майно ТОВ "ДМК "ДНІПРОМЛИН", згідно з додатком з укладенням акту приймання-передачі.

Додатком до Розпорядження № 46/0/527-22 від 15.03.2022, визначено перелік майна.

11.03.2022 та 15.03.2022 Третя особа -3 надала Відповідачеві листи № 91/0/526-22 та №137/0/526-22, в яких просила переадресувати вагони у кількості 101 та 120 одиниць на шляху слідування по станції Дніпро-Головний на станцію призначення Дніпро-Головний, отримувач Дніпропетровська обласна військова адміністрація з подачею вагонів на під`їзну колію Третьої особи 1.

Листом № 167 від 11.03.2022 Третя особа -1 повідомила Відповідачеві, що з 11.03.2022 готова приймати на зберігання зерно пшениці, яке буде надходити залізничним транспортом згідно з Розпорядженням начальника обласної військової адміністрації Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

25.09.2019 Відповідач з Третьою особою -2 уклали Договір № ПР/М-19637/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії ТОВ "Міська залізнична вітка" при станції Дніпро-Головний регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" (далі Договір від 25.09.2019, за п. 1 якого згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору здійснюється експлуатація під`їзної залізничної колії яка належить Власнику колії та примикає стрілкою № 103 до колії № 55 станції Дніпро-Головний регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця".

Відповідно до п. 13 Договору за умовами цього Договору вагони подаються контрагентами: ТОВ "ДНІПРОМЛИН (підп. 13.1.)

Відповідно до Технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (звіт) № 044, власником якого є Третя особа -1, ваги мають похибку 50 кг.

В період з 17.03.2022 до 22.03.2022 13 вагонів з вантажем зерно пшениці, відправником яких виступало ПП "АТЛАНТА-АГРО" подано для Третьої особи -1 через під`їзду колію Третьої особи -2, що підтверджується пам`ятками про подання вагонів № 218 від 17.03.2022, № 220 від 19.03.2022, № 221 від 19.03.2022, № 227 від 22.03.202.

Відповідач направив Позивачеві листа № МЮ-13/11 від 18.03.2022, в якому повідомив про переадресацію вагонів.

01.04.2022 Відповідач листами № 92 та 93 запропонував Третій особі -1 на виконання розпорядження Начальника обласної військової адміністрації Дніпропетровської ОДА направити уповноваженого представника для підписання Акту приймання-передачі.

З листом № Н3-1-1-3/105 від 12.04.2022 Відповідач направив для підписання Третій особі -1 Акти приймання-передачі майна від 17.03.2022 № 01 та від 24.03.2022 № 02.

Згідно з інформацією з сайту "Укрпошта" 16.04.2022 Третя особа -1 отримала зазначений лист.

12.04.2022 у листі № НЗ-1-1-3/104 Відповідач повідомив першого заступника голови Дніпропетровської облдержадміністрації - начальника обласної військової адміністрації Володимира Орлова про відмову Третьої особи у підписанні актів приймання-передачі на 221 вагон, через наявність начебто значної нестачі маси переданого вантажу, про звернення до поліції, та направлено акти приймання-передачі на 221 вагон з вантажем пшениця із масою вантажу згідно перевізних документів.

15.04.2022 листом № НЗ-1-1-3/108 Відповідач звернувся до першого заступника голови Дніпропетровської облдержадміністрації - начальника обласної військової адміністрації Володимира Орлова щодо надання копій актів про примусове відчуження переданого Третій особі -1 вантажу - пшениці у 221 вагоні.

Третя особа 1 направила Відповідачеві лист-звернення № 26/05/2022-2 від 26.05.2022 щодо врегулювання питань пов`язаних з виконанням розпоряджень голови Дніпропетровської облдержадміністрації начальника обласної військової адміністрації, в якому просила надати Третій особі -1 документи з достатньою інформацією щодо повного, вичерпного переліку власників майна та/або вантажовідправників, майно яких передане на зберігання.

На даний лист Відповідач з супровідним листом № 127/ДС від 30.05.2022 надав наявні документи.

Відповідач повторно направляв на адресу Третьої особи -1 листи від 31.05.2022 № НЗ-1-1-3/161 та від 03.06.2022 № НЗ-1-1-3/165 щодо підписання Актів приймання-передачі.

У листі від 10.06.2022 № 10/06/2022-1 Третя особа -1 відмовилася від підписання актів приймання-передачі майна від 17.03.2022 № 01 та від 24.03.2022 №02.

У листі від 08.07.2022 № НЗ-1-1-3/199 Відповідач повідомив Третій особі -1 про безпідставність відмови від підписання актів приймання-передачі майна від 17.03.2022 № 01 та від 24.03.2022 № 02.

У листі від 13.07.2022 № Н-21/214 Відповідач повідомив Голову Дніпропетровської ОДА про перешкоджання з боку Третьої особи -1 у поверненні в повному обсязі власникам майна - пшениці, переданої їхньому підприємству на виконання вимог розпоряджень від 17.04.2022 №138/0/527-22, №139/0/527-22 про втрату чинність розпорядження №41/0/527-22 від 12.03.2022 та № 46/0/527-22 від 15.03.2022.

В подальшому, Відповідач направив власникам переадресованого майна, в тому числі Позивачеві лист № М-05/1226 від 20.06.2022, в якому повідомив, що Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної адміністрації начальника обласної військової адміністрації від 17.04.2022 № 139/0/527-22 "Про втрату чинності розпорядження № 46/0/527-22, Третю особу -1 зобов`язано повернути, передане на відповідальне зберігання майно, у зв`язку з чим, Позивач має право витребувати своє майно у зберігача Третьої особи -1.

23.03.2023 Третя особа -1 та ТОВ "Орільський об`єднаний елеватор" підписали Акт приймання-передачі майна, відповідно до якого, на виконання вимог Розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації начальника обласної військової адміністрації від 15.03.2022 № 46/0/527-22 "Про примусове відчуження майна" та додатка до нього для забезпечення відповідального зберігання через Регіональну філію "Придніпровська залізниця" було направлено на ТОВ "ДМК "ДНІПРОМЛИН" вагони з майном зерно пшениці 3 класу у кількості 883 метричні тони 650 кілограм, первинним відправником вагонів виступило ПП "АТЛАНТА-АГРО", а вантажовласником є ТОВ "Орільський об`єднаний елеватор". Згідно з внутрішнім приймальним актом за період березень 2022 р. на балансове надходження зерна ТОВ "ДМК "ДНІПРОМЛИН" у вказаних вагонах фактично виявилось зерно пшениці 3 класу у кількості 704 метричних тони 840 кілограм.

На виконання Розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації начальника обласної військової адміністрації Дніпропетровської області від 17.04.2022 року № 139/0/527-22 "Про втрату чинності розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 15.03.2022 № 46/0/527-22" та ухвали Печерського районного суду міста Києва від 25.01.2023 по справі № 757/35128/22-к, Третя особа -1 передала (повернула), а ТОВ "Орільський об`єднаний елеватор" отримало (прийняло) майно, що складає 704 метричних тони 840 кілограм зерна пшениці 3 класу (п. 2 Акту).

Відтак, 178 т 810 кг зерна пшениці втрачено, що в грошовому еквіваленті становить 1 870 105,77 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з перевезенням майна Залізницею та завдання збитків у результаті нестачі майна.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 308 ГК України вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або незагального користування. Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до п. 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі Статут) Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (абз. 1 п. 110 Статуту).

Відповідно до п. 113 Статуту за не збереження прийнятого до перевезення вантажу залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від неї причин.

За п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з п.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 п. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами. Вимоги вантажовідправників, вантажоодержувачів, пасажирів до перевізників щодо порушених прав і законних інтересів розглядаються в претензійному чи позовному порядку. Порядок і терміни складання актів, пред`явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

За положеннями п. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають:

а) у разі втрати вантажу:

відправник - за умови пред`явлення вантажної квитанції і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу (ч.2 п.130 Статуту).

Відповідно до пунктів 2, 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила № 334), комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки - це витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною п. 1 ст. 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства, тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Виходячи з положень чинного законодавства, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує з наведених у відзиві підстав.

Перевіривши доводи і докази сторін, суд погоджується з Позивачем і не приймає позицію Відповідача.

Відповідач просить застосувати позовну давність, мотивуючи тим, що позов до перевізника за недостачу вантажу може пред`являтися протягом 6 місяців після спливу строку, передбаченого для пред`явлення претензії, тож 19.10.2022 сплинув строк позовної давності.

Однак, відповідно до п.136 Статуту позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

Згідно з п. 134 Статуту претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зазначені терміни обчислюються: а) з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу; ж) з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення претензії, - в усіх інших випадках.

Безпосередньо Відповідач, прийнятий до перевезення вантаж ні Одержувачеві, ні Вантажовідправникові, ні Власнику не видавав (не повертав).

Позивач дізнався про нестачу вантажу після повернення Третьою особою -1 його частини - 23.03.2023 за Актом приймання-передачі майна.

З урахуванням обставин, за яких відбувалося перевезення вантажу та за яких вантаж передавався Третій особі -1, у Позивача строк на звернення з позовом до Відповідача (Залізниці) розпочався з дати, коли Позивач дізнався про нестачу вантажу.

Позовна заява у даній справі надійшла до суду 20.09.2023, що вбачається з відмітки суду про одержання документів на відбитку штампу суду.

Відтак, Позивач не пропустив строк позовної давності при зверненні з позовом до Відповідача.

Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Щодо безпосередньо до вимог, то за залізничними накладними № 45484441 від 16.02.2022 та №45523586 від 17.02.2022 (вагони № 95393310 65 000 т, № 95712907 69 300 т, №53200010 69 950 т, №95636973 70 000 т, № 95798062 69 150 т, № 95536553 68 900 т, № 95799300 68 600 т, № 95298782 63 200т, № 95828885 69 050 т, № 95395182 64 150., № 95541439 69 000 т, № 95831509 68 250 т, № 95831863 69 100т) Позивач, як вантажовідправник, передав Залізниці для перевезення зерно пшениці 3 класу загальною вагою 883,650 т.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, Дніпропетровською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження №46/0/527-22 від 15.03.2022 "Про примусове відчуження майна", відповідно до якого прийнято рішення здійснити примусове відчуження майна на користь територіальної оборони з наступним повним відшкодуванням його вартості згідно з додатком; зобов`язати ДП "Дніпропетровський регіональний центр розвитку" взяти на облік визначене примусово відчужене майно відповідно норм, визначених чинним законодавством; Регіональній філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" передати майно ТОВ "ДМК "ДНІПРОМЛИН", згідно з додатком з укладенням акту приймання-передачі.

Відповідно до залізничних накладних № 45488426, 45535168 - 15.03.2022, за накладною №45524097 - 16.03.2022 , та накладною № 45564150 - 21.03.2022, посадові особи Відповідача переоформили накладні на вантаж пшениці третього класу, зазначивши Дніпропетровську обласну державну (військову) адміністрацію його одержувачем, а Начальника станції відправником, вказали масу вантажу та те, що вантаж завантажено вантажовідправником Відповідачем у справі, проставивши відмітки про пломбування вагонів.

При цьому, відповідно до інформації з перевізного документа, Відповідач склав Акти № 1949 від 18.02.2022, № 77 від 17.02.2022, №16/2 від 16.02.2022 про "отцеп", "перегруз", що свідчить про перевантаження (переоформлення) Відповідачем вантажу у вагони та зміни пломбування вагонів.

Розпорядженням Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 46/0/527-22 від 15.03.2022 покладено на Відповідача обов`язок передати спірне майно з укладанням акту приймання-передачі. Однак, на момент передачі майна Відповідач не забезпечив явку представників для складання Акту приймання-передачі, до матеріалів справи не надав належних доказів наявності поважних причин відсутності представників Відповідача під час складання актів приймання-передачі товару Третій особі -1.

Вищевказаний обов`язок Відповідач не виконав, зерно пшениці 3 класу за актом приймання-передачі не передав, що призвело до втрати 178 тони 810 кг вантажу.

Вказана кількість зерна пшениці 3 класу є різницею між завантаженим для залізничного перевезення вантажем зерна пшениці 3 класу Позивачем, у кількості - 883 тони 650 та переданим Третьою особою -1 ТОВ "Орільський об`єднаний елеватор" за Актом приймання - передачі майна від 23.03.2023.

Заперечення Відповідача про те, що Третя особа -1 не повідомляла Відповідачеві про нестачу вантажу, хоча знала його вагу з Розпорядження ОДА, суд не приймає, оскільки за перевізними документами вантаж перевантажувався (переоформлювався) і відправником був сам Відповідач. Відповідно до Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, саме на Залізницю покладається обов`язок складання актів загальної форми і комерційних актів, якими засвідчуються відповідні обставини зокрема і нестача вантажу.

За таких обставин, оскільки суду надані належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності, визначених приписами ст. 1166 ЦК України, елементів цивільного правопорушення для притягнення Відповідача до відповідальності у вигляді стягнення збитків, а саме: вина та протиправна поведінка Відповідача полягає у тому, що всупереч вимог розпорядження № 46/0/527-22 від 15.03.2022 останній передав Третій особі -1 вагони без складання Акту приймання-передачі, як це чітко зазначено у розпорядженні, що в результаті призвело до нестачі вантажу (товару).

Частиною 1 ст. 74 ГПК у України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК у України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК у України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК у України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин позов підлягає задоволенню, до стягнення з Відповідача підлягають 1 870 105,77 грн. збитків.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, код 40081237) на користь Приватного підприємства "АТЛАНТА-АГРО" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 36, код 32150080) 1 870 105,77 грн. збитків, 28 051,59 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Повне судове рішення складене 16.04.2024 у зв`язку з хворобою судді

Суддя С.Г. Юзіков