ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.04.2024р. Справа №905/1430/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49044, м.Дніпро, вул.Моссаковського Володимира, 7, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Скорикова Романа Вячеславовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення 208212,50 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи-підприємця Скорикова Романа Вячеславовича, м.Слов`янськ про стягнення:

- суми боргу в розмірі 206799,49 грн за спожиту у березні 2023р., квітні 2023р., липні 2023р. та серпні 2023р. електричну енергію;

- суми 3% річних у розмірі 1413,01 грн, нарахованих за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті електроенергії, спожитої у березні 2023р., квітні 2023р., липні 2023р. та серпні 2023р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №7113 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спожиту у березні 2023р., квітні 2023р., липні 2023р. та серпні 2023р. електричну енергію в розмірі 206799,49 грн, що стало підставою для нарахування процентів річних.

Ухвалою суду від 13.11.2023р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1430/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Фізична особа-підприємець Скориков Роман Вячеславович був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі №905/1430/23 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з огляду на наступне.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 вказаного кодексу, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як свідчать відомості комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», Фізична особа-підприємець Скориков Роман Вячеславович не має електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі чи її окремій підсистемі (модулі). Тож, судові рішення відповідачу мали надсилатись в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Статтею 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За правилами підпункту 5 п.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі повинні міститися, зокрема, відомості про місцезнаходження (адресу місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

За приписами ч.1 ст.7 вказаного закону Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації, яка наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фізична особа-підприємець Скориков Роман Вячеславович зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказану адресу господарським судом було направлено ухвалу від 13.11.2023р., для отримання якої відповідач у поштове відділення не з`явився, внаслідок чого відповідне поштове відправлення повернуто на адресу суду за закінченням встановленого терміну зберігання.

Виходячи зі змісту ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021р. у справі №908/1724/19, від 14.08.2020р. у справі №904/2584/19, від 13.01.2020р. у справі №910/22873/17, від 22.03.2023р. у справі №905/1397/21.

Разом з тим, судом вчинялись дії, направлені на встановлення телефонного зв`язку з відповідачем (телефонограма б/н від 14.11.2023р., яка прийнята працівником Гарбуз Т.Д.).

Поряд з цим, у заяві-приєднання б/н від 28.11.2018р. до договору про постачання електричної енергії споживачу зазначена наступна електронна адреса відповідача: , на яку судом було скеровано ухвалу про відкриття провадження у цій справі. Електронний лист доставлено до електронної скриньки Фізичної особи-підприємця Скорикова Р.В. 13.11.2023р.

У цьому випадку судом також враховано, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Станом на дату ухвалення рішення відповідач відзиву не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив.

Приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та забезпечення реалізації ним своїх прав на судовий захист, в т. ч. шляхом надання відповідних заяв по суті справи, спір вирішено за наявними матеріалами в порядку норм ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05:30 24.02.2022р. на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Дію воєнного стану в Україні неодноразово було продовжено. Востаннє Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024р., строк дії воєнного стану на території України продовжено з 05:30 14.02.2024р. строком на 90 діб.

У відповідності до спільного розпорядження голови та керівника суду №6-р від 25.05.2023р., з урахуванням рішення №1 від 13.06.2022р. зборів суддів господарського суду Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду (дистанційно або в приміщенні суду (за необхідності та в умовах безпеки), тимчасове обмеження доступу до приміщення суду.

Приймаючи до уваги наведене, а також поточну ситуацію у м.Харкові, спір вирішено з об`єктивних причин з перевищенням строку, визначеного ст.248 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із продажем електричної енергії, здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018р. і безпосередньо договором.

У відповідності до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За приписами ч.1 ст.634 вказаного кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Як визначено у ч.ч.1, 2 ст.642 наведеного нормативно-правового акту, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

28.11.2018р. між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (постачальник), та відповідачем, Фізичною особою-підприємцем Скориковим Романом Вячеславовичем (споживач), укладено договір про постачання електричної енергії споживачу шляхом підписання заяви-приєднання б/н від 28.11.2018р., за змістом п.2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку до цього договору.

До вказаного договору були підписані додатки: №1 «Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу», №2 «Комерційна пропозиція «Індивідуальна - А/Б фактична (строкова)».

В подальшому, а саме у 2021 році між сторонами було підписано додаток №2 «Комерційна пропозиція «Індивідуальна - А/Б фактична (строкова)» до вищезазначеного договору у новій редакції.

У відповідності до п.5.1 укладеного сторонами правочину споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п.5.2 договору від 28.11.2018р.).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції (додаток №2), яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п.13.1 вищезазначеного правочину).

За приписами розділу 9 комерційної пропозиції договір на умовах даної комерційної пропозиції починає діяти з першого дня розрахункового періоду вересня 2021р., але не раніше дати підписання цієї комерційної пропозиції. Договір укладається на строк 12 календарних місяців, діє до 31.08.2022р. та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо постачальник не відмовиться від його пролонгації в зв`язку з порушенням споживачем умов п.5.1 цієї комерційної пропозиції.

Вказана комерційна пропозиція підписана представниками сторін та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії спірного правочину, суд дійшов висновку, що зобов`язання сторін за вказаною угодою автоматично продовжувались кожен наступний період та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Як вказує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» поставило Фізичній особі-підприємцю Скорикову Роману Вячеславовичу електроенергію:

- у березні 2023 року в обсязі 6048 кВт/год на суму 37914,64 грн з ПДВ, акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за березень 2023р. б/н від 31.03.2023р., рахунок №7113 від 05.04.2023р.;

- у квітні 2023 року в обсязі 6528 кВт/год на суму 41153,58 грн з ПДВ, акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за квітень 2023р. б/н від 30.04.2023р., рахунок №7113 від 05.05.2023р.;

- у липні 2023 року в загальному обсязі 15516 кВт/год на загальну суму 94024,25 грн з ПДВ, акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за липень 2023р. б/н від 31.07.2023р., рахунок №7113 від 08.08.2023р.;

- у серпні 2023 року в обсязі 5124 кВт/год на суму 34668,78 грн з ПДВ, акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за серпень 2023р. б/н від 31.08.2023р., рахунок №7113 від 03.09.2023р.

Поряд з цим, з боку споживача вказані акти та рахунки не підписані. Докази надсилання наведених актів та рахунків наявні у матеріалах справи.

Одночасно, у заяві-приєднанні визначено, що оператором системи розподілу, з яким споживач уклав договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, є Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі».

На запит позивача, вказаний оператор системи розподілу надав інформацію про обсяги спожитої відповідачем у березні, квітні, липні та серпні 2023 року електричної енергії, які і були відображені Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» у відповідних актах та рахунках.

Як визначено у п.п.8, 9 п.6.1 договору від 17.09.2021р. споживач має право, зокрема, вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і, у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою, вимагати проведення розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку; проводити звіряння фактичних розрахунків в установленому ПРРЕЕ порядку з підписанням відповідного акту.

Поряд з цим, як встановлено судом, в акті прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за липень 2023 року також відображені обсяги електроенергії, які за твердженням позивача, були спожиті відповідачем у травні - червні 2023 року (перерахунок).

Так, у наведеному акті відображено наступні обсяги електроенергії:

- за липень 2023 року - 4188 кВт/год на суму 26858,71 грн з ПДВ;

- за червень 2023 року - 5484 кВт/год на суму 32520,20 грн з ПДВ;

- за травень 2023 року - 5844 кВт/год на суму 34645,33 грн з ПДВ.

Проте, інформації про обсяги спожитої електроенергії відповідачем у травні - червні 2023 року позивачем до матеріалів позову не представлено. Як було зазначено вище, з боку відповідача спірні акти не були підписані. За таких обставин, у суду відсутня об`єктивна можливість встановити обсяги спожитої відповідачем електроенергії у наведених місяцях.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведене, суд погоджується з визначеними Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» обсягами постачання електричної енергії лише у березні, квітні, липні та серпні 2023 року та застосованими позивачем цінами у вказаних місяцях.

За твердженням позивача, відповідач встановлений договором від 28.11.2018р. обов`язок щодо оплати електричної енергії у повному обсязі не виконав.

Разом з тим, відповідно до абз.2 п.4.24 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018р., у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

З урахуванням викладеного, як вказує позивач, після погашення нарахувань за попередні розрахункові періоди, в рахунок погашення боргу за розрахунковий період березня 2023р. зараховано 961,76 грн, як надлишок оплати за попередні місяці.

Відтак, Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» заявлено, зокрема, вимоги про стягнення основного боргу в сумі 206799,49 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами п.5.10 договору від 28.11.2018р. оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з п.5.1 комерційної пропозиції, яка містить уточнюючі положення, порівняно з договором, остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання мав відбутись не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, незалежно від дати отримання рахунку від постачальника.

Отже, з огляду на п.5.1 комерційної пропозиції, відповідач мав здійснити оплату спожитої електроенергії наступним чином:

- за зобов`язаннями березня 2023 року на суму 37914,64 грн - не пізніше 07.04.2023р.,

- за зобов`язаннями квітня 2023 року на суму 41153,58 грн - не пізніше 05.05.2023р.,

- за зобов`язаннями липня 2023 року на суму 26858,71 грн - не пізніше 07.08.2023р.,

- за зобов`язаннями серпня 2023 року на суму 34668,78 грн - не пізніше 07.09.2023р.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою господарського суду від 13.11.2023р. відповідачу запропоновано представити суду, в тому числі, відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», не представлено.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи, що позивачем не доведено обсяги постачання електроенергії у травні та червні 2023 року (які відображені у акті і рахунку за липень 2023 року), з огляду на те, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов`язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі стосовно зобов`язань березня, квітня, липня, серпня 2023 року, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до Фізичної особи-підприємця Скорикова Романа Вячеславовича про стягнення суми боргу у розмірі 206799,49 грн підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 139633,96 грн.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 1413,01 грн, нарахованих у загальний період з 13.04.2023р. по 30.09.2023р.

Перевіривши розрахунок позивача за допомогою комп`ютерної програми «Ліга.Закон», врахувавши висновки суду щодо суми основного боргу, яка підлягає стягненню, суд встановив, що розмір 3% річних становить 1159,07 грн (в межах визначених позивачем періодів).

З огляду на наведене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до Фізичної особи-підприємця Скорикова Романа Вячеславовича підлягає частковому задоволенню з визначених вище підстав.

Поряд з цим, в силу норм ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За змістом ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації, яка наявна у комп`ютерних програмах, що входять до складу LIGA 360 (https://360.ligazakon.net/company), Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» змінило місцезнаходження та на теперішній час зареєстровано за адресою: 49001, м.Дніпро, вул.Січових стрільців, 4Д, що суд враховує при прийнятті цього рішення та викладенні його резолютивної частини.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2498,55 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Змінити адресу реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» з 49044, м.Дніпро, вул.Моссаковського Володимира, 7 на 49001, м.Дніпро, вул.Січових стрільців, 4Д в межах справи №905/1430/23.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скорикова Романа Вячеславовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49001, м.Дніпро, вул.Січових стрільців, 4Д, ) суму боргу у розмірі 139633,96 грн за спожиту у березні, квітні, липні, серпні 2023 року електричну енергію, 1159,07 грн 3% річних, а також судовий збір в сумі 1689,52 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 01.04.2024р.

Повний текст рішення складено 08.04.2024р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця