ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/307/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи № 916/307/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ (67300, Одеська область, м. Березівка, вул. Пристанційна, 1, )

до відповідача: Комунальної установи Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134, )

про стягнення 313 621,06грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунальної установи Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси про стягнення 313 621,06грн.

Ухвалою від 31.01.2024р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ було залишено без руху.

01.02.2024р. до господарського суду надійшла заява (вх. №4196/24) Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.02.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/307/24. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 5.8 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.

У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Відповідно до відомостей, наявних у матеріалах справи, відповідач Комунальна установа Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Так, згідно Довідки суду про доставку електронного документа вих. № 916/307/24/8576/24 від 08.02.2024 Документ в електронному вигляді "Ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)" від 26.12.2023 по справі № 916/307/24 (суддя Погребна К.Ф.) було надіслано одержувачу - Комунальній установі Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 07.02.24р о 19:31.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, Комунальна установа Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси повідомлена про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

30.10.2023р. року між Товариством з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ та Комунальною установою Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № Е(2023)-2 далі - Договір.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Предмет закупівлі за цим договором: Електрична енергія (код за ДК 021: 2015: 09310000-5 -Електрична енергія (п.2.2 договору).

Кількість електричної енергії на 2023 рік визначено в обсязі 189 737 кВт. відповідно до Додатку 3 до Договору „Очікувані обсяги постачання електричної енергії 2023 року, кВт*год.

Згідно умов п. 5.1. Договору, ціна цього договору за КЕКВ становить 1 092 885,12 у тому числі ПДВ 182 147,52грн. .

Згідно п.15.1 Договору, договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2023 року, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.

Відповідно до п. 5.7. Договору, оплата електричної енергії здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника на підставі Рахунку та Акту приймання- передачі. Споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії, на підставі Акту та виставленого Постачальником рахунку на оплату, у строк, що не перевищує 5 (п`ять) робочих днів з моменту підписання Акту приймання-передачі електричної енергії, але в будь якому випадку не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів ПІсля закінчення розрахункового перюду .

Відповідно п. 5.13 Договору, У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату неустойки (пені) відповідно до умов цього Договору.

Згідно п.5.14 Договору, порядок розрахунку за останній місяць (у разі якщо останній місяць постачання грудень) постачання за Договором:

Сторони погодили, що обсяг спожитого Товару за останній місяць постачання визначається як сума двох складових: обсягу спожитого Товару з 1 по 20 число розрахункового періоду за даними комерційного обліку Споживача та добутку кількості днів з 21-го по останній день (включно) останнього місяця та середньодобового споживання, визначеного за фактом споживання Товару Споживачем у попередньому розрахунковому періоді. Споживач зобов`язаний надати до 20-го числа місяця, який є останнім місяцем постачання, Акт або Рахунок від Оператора системи розподілу про надання послуги з розподілу електричної енергії у цьому

Відповідно до пп.6.2.1. п.6.2. Договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.п. 1) п. 7.1. Договору, Постачальник має право отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію.

У відповідності до п. 9.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Згідно з п. 2.3.13. ПРРЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 (один) місяць.

Відповідно до п. 5.6. Договору, розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Позивач вказує, що свої зобов`язання з постачання електричної енергії за договором своєчасно і в повному обсязі виконував та виставив Відповідачу рахунок на оплату об`єму спожитої ним електричної енергії.

Так, як зазначає позивач за розрахунковий період - грудень 2023 року, Позивачем від АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», як оператора системи розподілу, були отримані дані, щодо фактичного споживання електричної енергії Відповідачем, а саме 248 490 кВт/год.

За грудень 2023 року Позивач виставив Відповідачу рахуноки на оплату та надав акти приймання-передачі за спожиту електричну енергію, а саме:

- рахунок на оплату № 1556 від 31.12.2023 р. та акт приймання-передачі № 1556 від 31.12.2023 р. про споживання 189737 кВт/год. електричної енергії на загальну суму 1 092 885,12 грн. з ПДВ. Вказана сума була сплачена Споживачем 26.12.2023 року, що підтверджено платіжними інструкціями № 222 від 26.12.2023 р. сума 14 700,00 грн; № 1232 від 26.12.2023 р. сума 514 460,08 грн.; № 801 від 26.12.2023 р. сума 563725,04 грн.

- рахунок на оплату №123023121 від 31.12.2023 р. та акт приймання-передачі № 123023121 від 31.12.2023 р. про споживання 54448,10 кВт/год. електричної енергії на загальну суму 313 621,06 грн. з ПДВ.

Проте відповідач, як вказує позивач, за грудень 2023 року за рахунком на оплату та наданим актом приймання-передачі №123023121 від 31.12.2023 р. про споживання 54448,10 кВт/год. електричної енергії на загальну суму 313 621,06 грн. з ПДВ не розрахувався. Акт приймання-передачі не підписаний з боку Відповідача.

При цьому, Відповідачем не надано Позивачу жодних зауважень щодо розміру спожитої у грудні 2023 електричної енергії в обсязі 54 448,10 кВт*год згідно акту приймання-передачі № 123023121 від 31.12.2023 р.

Враховуючи, що відповідач явоїми діями порушив права та законні інтереси ТОВ ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ, позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 313 621,06грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положенні про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору і постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного між ними Договору про постачання електричної енергії постачальником.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії.

Ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Ч. 5 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Відповідно до ПРРЕЕ, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником. який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами.

Договір про постачання електричної енергії споживачу визначає умови продажу споживачу електричної енергії, як товарної продукції за ринковими цінами та визначає зокрема, ціну та/або порядок розрахунку ціни електричної енергії, способи оплати, спосіб оплати послуг з розподілу електричної енергії (через електропостачальника в одному рахунку або напряму з оператором системи розподілу) тощо.

Згідно п. 3.1.7. ПРРЕЕ. якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих. які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника. договір укладається у паперовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.10.2023р. року між Товариством з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ та Комунальною установою Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № Е(2023)-2 далі - Договір.

Згідно п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, за грудень 2023 року Позивач виставив Відповідачу рахунки на оплату та надав акти приймання-передачі за спожиту електричну енергію, а саме: рахунок на оплату № 1556 від 31.12.2023 р. та акт приймання-передачі № 1556 від 31.12.2023 р. про споживання 189737 кВт/год. електричної енергії на загальну суму 1 092 885,12 грн. з ПДВ та рахунок на оплату №123023121 від 31.12.2023 р. та акт приймання-передачі № 123023121 від 31.12.2023 р. про споживання 54448,10 кВт/год. електричної енергії на загальну суму 313 621,06 грн. з ПДВ.

Судом встановлено, що відповідачем рахунок на оплату № 1556 від 31.12.2023 р. на загальну суму 1 092 885,12 грн. був сплачений в повному обсязі.

Проте відповідач не розрахувався за рахунком на оплату №123023121 від 31.12.2023 р. та наданим актом приймання-передачі 123023121 від 31.12.2023 р. про споживання 54448,10 кВт/год. електричної енергії на загальну суму 313 621,06 грн. з ПДВ. Таким чином заборгованість за грудень 2023 року становить 313 621,06 грн. з ПДВ.

Отже, судом встановлено, що відповідачем договірні зобов`язання щодо оплати за спожиту електричну енергію в розмірі 313 621,06грн. не виконані, внаслідок чого заявлена позивачем позовна вимога про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за грудень 2023р. в розмірі 313 621,06грн. підлягає задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, наявними в матеріалах справи в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ (67300, Одеська область, м. Березівка, вул. Пристанційна, 1, ) до Комунальної установи Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунальної установи Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ (67300, Одеська область, м. Березівка, вул. Пристанційна, 1, ) заборгованість за спожиту електричну енергії в розмірі 313 621 (триста тринадцять тисяч шістсот двадцять одна)грн. 06коп. та судовий збір в сумі 4 704 (чотири тисячі сімсот чотири)грн. 32коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 квітня 2024 р.

Суддя К.Ф. Погребна