ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"08" квітня 2024 р. Справа № 924/154/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" м. Київ

до Загоруйко (Висоцька) М.І. с. Тиранівка Хмельницького району Хмельницької області

про стягнення 31747,42грн прострочених платежів по тілу кредиту, 9803,16грн прострочених платежів по процентах

Представники учасників справи не з`явились

З оголошенням перерви в судовому засіданні 18.03.2024.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 на адресу Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" м. Київ до Загоруйко М.І. с. Тиранівка Хмельницького району Хмельницької області про стягнення 31747,42грн прострочених платежів по тілу кредиту, 9803,16грн прострочених платежів по процентах.

В обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про надання кредиту №107587-КС-002 від 22.10.2020, внаслідок чого у відповідача існує заборгованість перед позивачем у сумі 31747,42грн прострочених платежів по тілу кредиту та 9803,16грн прострочених платежів по процентах, нарахованих станом на 24.04.2021р.

Крім цього, у позовній заяві позивач, в порядку ст. 81 ГПК України, просив суд витребувати в АТ "А-Банк" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме, чи випускалась банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я Загоруйко Марія Іванівна (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 22.10.2020 по 25.01.2024.

Ухвалою суду від 06.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/154/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:00год. 04.03.2024. Цією ж ухвалою зобов`язано АТ "А-Банк" м. Дніпро у строк до 01.03.2024 надати суду необхідну письмову інформацію.

27.02.2024 на адресу суду через службу діловодства, від АТ "Акцент Банк" надійшла витребувана судом інформація (згідно супровідного листа вх.№05-22/1494/24). Відповідно до надісланої письмової інформації за період з 22.10.2020 по 25.01.2024, Загоруйко М.І. 22.10.2020 на банківську картку № НОМЕР_1 було зараховано 40000,00грн.

13.02.2024 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява (вх.№05-22/1123/23), в якій позовні вимоги підтримує, а також просить суд розглянути справу без її участі.

У зв`язку із неявкою представників учасників справи, ухвалою суду від 04.03.2024 судове засідання для розгляду справи по суті відкладено на 10:20год. 18.03.2024.

18.03.2024 в судовому засіданні оголошено перерву на 10:30год. 08.04.2024, про що постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.

Представники учасників справи в судове засідання 08.04.2024 не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, ухвалу суду від 18.03.2024 було надіслано в його електронний кабінет, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа від 04.04.2024.

Відповідач був повідомлений під розписку, яка знаходиться в матеріалах справи.

Відповідач відзиву на позов не подала.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

22.10.2020 позивачем направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №107587-КС-002 про надання кредиту.

22.10.2020 відповідач прийняла пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №107587-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G9304 на номер телефону НОМЕР_3, який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті.

Таким чином, 22.10.2020 між ТОВ "Бізнес Позика" та ФОП Загоруйко М.І. було укладено Договір про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п. 1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 40000,00грн на засадах строковості, поворотності, платності (Кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Сторонами відповідно до умов Договору погоджено, що Кредит надається строком на 24 тижні.

Згідно з умовами Договору сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,75339919 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору.

Як зазначає позивач у позовній заяві та стверджується з матеріалів справи, позивач надав відповідачу 22.10.2020 позику (кредит) у розмірі 40000,00грн на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжними документами №287958827 від 22.10.2020 на суму 20000грн та №287959217 від 22.10.2020 на суму 20000грн.

Крім цього, зарахування коштів у сумі 40000,00грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 підтверджується адресованою до суду АТ "Акцент Банк" письмовою інформацією (згідно супровідного листа вх.№05-22/1494/24 від 27.02.2024).

Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідач не у повному обсязі повернув отримані від позивача на умовах Договору кредитні кошти, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 41550,58грн, з якої 31747,42грн тіло кредиту та 9803,16грн заборгованість по процентах, нарахованих станом на 21.04.2021р.

Матеріали справи не містять доказів погашення тіла кредиту в сумі 31747,42грн та заперечень щодо наданого позивачем розрахунку.

У зв`язку із неналежним виконання відповідачем умов Договору щодо повернення кредитних коштів, позивач завернувся до суду про стягнення заборгованості у сумі 41550,58грн, з якої 31747,42грн тіло кредиту та 9803,16грн заборгованість по процентах в примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані стороною докази по суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.

Підставою звернення позивача із позовом до суду є неналежне виконання відповідачем умов Договору №107587-КС-002 від 22.10.2020 про надання кредиту, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізичною особою - підприємцем Загоруйко Марією Іванівною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Згідно отриманого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Фізичною особою - підприємцем Загоруйко Марією Іванівною припинено підприємницьку діяльність 26.02.2021, про що зроблено відповідний запис 001046739.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились. (Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18).

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими знаками.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За змістом частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Як встановлено судом, позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, надавши Відповідачу позику (кредит) у розмірі 40000грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 Договору від 22.10.2020, кредит надається строком на 24 тижні.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів належного виконання відповідачем умов договору щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення тіла кредиту матеріали справи не містять.

Із врахуванням викладеного вище та з огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність доказів сплати відповідачем кредитних коштів в сумі 31747,42грн прострочених платежів по тілу кредиту та 9803,16грн процентів, нарахованих станом на 24.04.2021р., суд дійшов що позовні вимоги є обґрунтованими.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору та не повернуто кредитні кошти у зв`язку з чим позивачем правомірно заявлено позовні вимоги, а відтак позов підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Загоруйко (Висоцької) Марії Іванівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (м. Київ, бульвар Лесі України, буд. 26, офіс 411, ) 31747,42грн (тридцять одна тисяча сімсот сорок сім гривень 42 копійки) прострочених платежів по тілу кредиту, 9803,16грн (дев`ять тисяч вісімсот три гривні 16 копійок) прострочених платежів по процентах, 2422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 15.04.2024.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 3 примірники:

1-до справи (в паперовому екз.),

2-позивачу ТОВ "Бізнес Позика" (в електронний кабінет),

3-відповідачу Загоруйко М.І. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту).