ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024м. ДніпроСправа № 904/6403/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз Технолоджі Юкрейн", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВ КОНТРОЛЗ", м.Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щод предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"

про стягнення заборгованості в розмірі 1 653 845,50 грн. за договором підряду на проектні, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайз Текнолоджі Юкрейн" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Контролз", в якому просить стягнути заборгованість в розмірі 1 653 845,50 грн. за договором підряду на проектні, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи №210510/21052/У від 26.06.2021, яка складається з основного боргу в розмірі 1 188 806,00 грн., пені в розмірі 25 632,18 грн., інфляційних втрат у розмірі 373 588,57 грн., 3% річних у розмірі 65 818,75 грн.

Ухвалою від 11.12.2023 позовну заяву залишено без руху.

25.12.2023 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків.

У зв`язку із усуненням недоліків суд ухвалою від 08.01.2024 прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 22.01.2024 об 10:45 год.

10.01.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про вступ у справу як представника.

11.01.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 12.01.2024 судом залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (Запорізька область, м. Запоріжжя, Південне шосе, будинок 72, 69008).

Ухвалою від 15.01.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

18.01.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про проведення засідання за відсутності його представника.

22.01.2024 від третьої особи, яке не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення по справі.

22.01.2024 сторони в судове засідання не з`явились, представників в судове засідання не направили, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надали, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою від 22.01.2024 судом відкладено підготовче засідання на 05.02.2024.

01.02.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

05.02.2024 в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою від 05.02.2024 судом відкладено підготовче засідання на 19.02.2024.

19.02.2024 в судове засідання відповідач представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача підтримав своє клопотання, викладене в позовній заяві, та просить суд в порядку частини 1 статті 90 Господарського процесуального кодексу України поставити відповідачу наступні питання про обставини, що мають значення для розгляду справи, а саме:

1. Чи формувався відповідачем, як покупцем, податковий кредит за виконані роботи на підставі акту №14 від 30.12.2021 та акту № 1 від 30.01.2022 (податкова накладна № 20 від 30.12.2021 року, №1 від 30.01.2022)?

2. Чи подавалися відповідачем, як покупцем, уточнювальні декларації щодо безпідставного нарахування податкового кредиту на підставі акту №14 від 30.12.2021 року та акту №1 від 30.01.2022 року (податкова накладна № 20 від 30.12.2021 року, №1 від 30.01.2022)?

3. Чи передавались відповідачем до позивача примірники:

- акту № 6 від 20.08.2021 року, акту №14 від 30.12.2021 року та акт №1 від 30.01.2022 року;

- акту звірки взаємних розрахунків за 2022 рік, що складений до договору підряду № 210510/21052/У від 26.06.2021 року?

4. З яких причин до позивача не були повернуті оригінали:

- акту № 6 від 20.08.2021 року, акт №14 від 30.12.2021 року та акт №1 від 30.01.2022 року;

- акту звірки взаємних розрахунків за 2022 рік, що складений до договору підряду № 210510/21052/У від 26.06.2021 року?

Питання третій особі позивач просив залишити без розгляду.

Ухвалою від 19.02.2024 судом відкладено підготовче засідання на 11.03.2024.

11.03.2024 в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа в підготовче засідання не з`явилася.

Ухвалою від 11.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 25.03.2024.

25.03.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Дніпропетровської області, в тому числі м. Дніпра.

Ухвалою від 25.03.2024 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 15.04.2024.

15.04.2024 сторони в судове засідання не з`явилися.

Суд дослідив наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

15.04.2024 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, прийнято рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати вартості підрядних робіт, виконаних позивачем в рамках договору підряду на проектні, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи №210510/21052/У від 26.06.2021.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач про наявність справи в суді повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (т.2, а.с.18), відзиву на позов не надав.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ.

Третя особа зазначила, що 27.04.2021р. між ПАТ «Запоріжсталь» (надалі - Замовник) та ТОВ «Азов Контролз» (надалі - Підрядник) було укладено договір на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Замовник доручив, а Підрядник зобов`язався на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи на території ПАТ «Запоріжсталь» з інвестиційного проекту P-D-2115-21-006, «Модернізація системи регулювання ТКА №4. Роботи під ключ» у обсязі, що передбачений Замовником у Специфікації, Технічному заданні, Технічним вимогам.

По даному договору між сторонами підписано актів виконаних робіт на загальну суму 10 320 000,00 грн. з ПДВ.

За виконані роботи ПАТ «Запоріжсталь» перерахувало на користь ТОВ «АЗОВ КОНТРОЛЗ» 10 320 000, 00 грн. з ПДВ. Тобто виконало грошові зобов`язання перед Підрядником в повному обсязі.

04.01.2022р. між сторонами підписано акт здачі-приймання в експлуатацію завершених робіт з об`єкту «Модернізація системи регулювання ТКА №4».

Згідно умов договору ТОВ "Азов Контролз" повернуло на рахунок ПАТ «Запоріжсталь» курсову різницю у сумі 309 317,34 грн. з ПДВ, на підставі платіжного доручення № 14 від 11.01.2022р.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є обставини укладання договору підряду на проектні, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи №210510/21052/У від 26.06.2021, наявність заборгованості, правомірність нарахування штрафних санкцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Санрайз Текнолоджі Юкрейн" (Позивач, Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азов Контролз" (Відповідач, Замовник) був укладений Договір підряду на проектні, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи №210510/21052/У від 26.06.2021 (далі -Договір), за умовами п.1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати проектні, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи в порядку та на умовах цього договору на території ПАТ «Запоріжсталь» об`єкт: «Модернізація системи регулювання та захисту ТКА №4 ТЕЦ» в обсязі, передбаченому Специфікацією (Додаток № 3) (надалі- «Роботи»).

Строки виконання робіт за цим договором, а також їх окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів), зазначені у Графіку виконання робіт (надалі-Графік), який оформлюється у вигляді додатка та є невід`ємною частиною цього договору. (п. 2.1. договору).

Ціна робіт за цим договором вказана у Специфікації (Додаток №3). (п. 3.1. договору).

Згідно п. 4.1. договору оплата замовником виконаних робіт про водиться поетапно:

- Попередня оплата за п.1 Специфікації (Додаток 3) у сумі 675 000,00 грн без ПДВ протягом 3 календарних днів з дати підписання цього договору обом сторонами;

- Остаточний розрахунок за п. 1 специфікації (Додаток 3) у сумі 669 354,00 грн. без ПДВ протягом 45 календарних днів від дати підписання замовником та ПАТ «Запоріжсталь» акта приймання виконаних підрядних (проектних) робіт, на підставі наданих підрядником рахунків та оригіналів актів приймання виконаних робіт.

У разі порушення підрядником строків надання замовнику акта приймання виконаних підрядних робіт, передбачених п. 7.1.12 цього договору строк оплати таких робіт становить 60 календарних днів від дати підписання замовником акта приймання виконаних підрядних робіт на підставі наданих підрядником рахунків та податкових накладних.

Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта приймання виконаних підрядних робіт здійснити огляд результатів виконання робіт підрядником та за відсутності недоліків прийняти їх, підписавши надані підрядником акти приймання виконаних підрядних робіт. Якщо при прийнятті результатів виконання робіт буде виявлено недоліки, сторони керуються п. 4.5. цього договору. (п. 8.6. договору).

Згідно п. 15.4. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін щодо необхідності на дання згоди на укладання органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог).

З моменту підписання цього договору всі попередні переговори, листування та угоди, пов`язані з предметом цього договору, втрачають чинність.

Цей договір діє до 31.12.2022. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (зокрема гарантійних) за цим договором (п. 15.5. договору).

Так, на виконання умов договору, позивач виконав підрядні роботи загальною вартістю 3 205 174,80 грн., що підтверджується актами надання послуг № 6 від 20.08.2021 на суму 1 613 224,80 грн., № 14 від 30.12.2021 на суму 543 144,00 грн., № 1 від 30.01.2022 на суму 1 048 806,00 грн.

Акт № 6 від 20.08.2021 підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень.

Позивач зазначає, що 12.01.2022 на адресу електронної пошти відповідача () направлено акт № 14 від 30.12.2021 та повідомлено, що акти направлені в паперовому форматі. В той же день лист з актом № 14 від 30.12.2021 прочитано відповідачем.

09.02.2022 на адресу електронної пошти відповідача ( та ) направлено акт № 1 від 30.01.2022 та повідомлено, що акти направлені в паперовому форматі. В той же день лист з актом № 1 від 30.01.2022 прочитано відповідачем.

11.02.2022 на адресу електронної пошти відповідача ( та ) направлено повідомлення про направлення оригіналу акту № 1 від 30.01.2022 за допомогою ТОВ «НОВА ПОШТА» та повідомлено трек-номер відправлення 0325 для відслідковування.

Відповідач частково сплатив вартість виконаних підрядних робіт у розмірі 2 016 368,80 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1001 від 30.06.2021 на суму 483967,44 грн., № 1118 від 16.07.2021 на суму 241 983,72 грн., №1340 від 26.08.2021 на суму 80 661,24 грн., № 1664 від 26.10.2021 на суму 806 612,40 грн., № 372 від 17.05.2022 на суму 300 000,00 грн. та № 528 від 19.07.2022 на суму 103 144,00 грн.

Таким чином, заборгованість за спірним договором становить 1 188 806,00 грн.

Позивач направляв відповідачу вимоги про сплату заборгованості в розмірі 1 188 806,00 грн. за спірним договором № 001пр/23 від 17.04.2023 та №1 від 09.11.2023 (т.1, а.с.91-94, 101-105).

Відповідач відповіді на претензії не надав, заборгованість не сплатив.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України господарським судом визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Згідно із ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу, тобто, законодавець передбачає обов`язкову оплатність договору підряду.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Враховуючи умови договору, відсутність інших застережень в договорі, строк оплати вартості виконаних позивачем підрядних робіт за спірним договором, є таким, що настав на наступний день після підписання довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат актів виконаних робіт.

Доказів своєчасної сплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості, відповідач під час розгляду справи не надав, доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Крім того, матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків за період 2022 р. за спірним договором, згідно якого станом на 31.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 188 806,00 грн.

Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1 188 806,00 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Правомірність нарахування пені.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 25 632,18 грн. за загальний період прострочення з 23.02.2022 по 23.08.2022, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 10.2. договору, у разі порушення строку оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.

Слід зазначити, що матеріали справи містять копію договору підряду на проектні, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи №210510/21052/У від 26.06.2021 на російській мові, який містить підписи та печатки сторін, а також копію нотаріально завіреного перекладу цього договору на українській мові.

Суд звертає увагу, що нотаріально завірений переклад договору на українській мові містить описку в п. 10.2. договору, оскільки, в ньому зазначено наступне: «У разі порушення строку оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.», тобто не зазначено, в якому розмірі стягується пеня, тоді як в оригіналі зазначено розмір пені 0,01%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

При перевірці розрахунку судом помилок не виявлено, тому позов в цій частині підлягає задоволенню в розмірі 25 632,18 грн.

Правомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за загальний період прострочення оплати з 23.02.2022 по 24.11.2023, розмір якої склав суму 65 801,75 грн.

Суд перевірив розрахунки в межах періодів, визначених позивачем, помилок не виявив, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі, визначеному позивачем, а саме в сумі 65 818,75 грн.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в розмірі 373 588,57 грн. нараховані за загальний період прострочення оплати з 23.02.2022 по 24.11.2023.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат судом виявлено, що загальна сума інфляційних втрат більша, ніж заявлено позивачем до стягнення, однак, зважаючи на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі, визначеному позивачем, а саме в сумі 373 588,57грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до приписів п.п. 2,4,5 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Суд зазначає, що відповідач, всупереч вимогам ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, будучи обізнаним про наявність в суді справи, про що свідчить поштове повідомлення (т.2, а.с. 18), не надав суду жодних заперечень, пояснень у справі або доказів, які б свідчили про наявність підстав для відмови в позові.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на корить позивача основного боргу в розмірі 1 188 806,00 грн., 3% річних у розмірі 65 818,75 грн., пені в розмірі 25 632,18грн., інфляційних втрат у розмірі 373 588,57 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз Технолоджі Юкрейн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВ КОНТРОЛЗ", Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення заборгованості в розмірі 1 653 845,50 грн. за договором підряду на проектні, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВ КОНТРОЛЗ" (49033, м. Дніпро, вул. Краснопольська, буд. 9, ідентифікаційний код 33012552) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз Технолоджі Юкрейн" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 34а, кв.1, ідентифікаційний код 31732758) основний борг у розмірі 1 188 806,00 грн., 3% річних у розмірі 65 818,75 грн., пеню в розмірі 25 632,18грн., інфляційні втрати в розмірі 373 588,57 грн, судовий збір у розмірі 24 807,68 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.04.2024.

Суддя Н.Г. Назаренко