09.04.2024Справа № 910/5972/18
За заявою Фізичної особи-підприємця Кушніренко Тараса Анатолійовича (м. Київ)
про розподіл судових витрат у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс" (м. Київ)
до Фізичної особи-підприємця Кушніренко Тараса Анатолійовича (м. Київ)
про визнання недійсним договору, додаткової угоди до нього, визнання недійсним актів приймання-здачі виконаних робіт, стягнення 175 244,00 грн,
Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.
Представники учасників справи: не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 відмовлено повністю в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс" до Фізичної особи-підприємця Кушніренко Тараса Анатолійовича про визнання недійсним договору, додаткової угоди до нього, визнання недійсним актів приймання-здачі виконаних робіт, стягнення 175.244,00 грн.

До суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Кушніренка Тараса Анатолійовича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2024 означену заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.04.2024.

26.03.2024 до суду надійшли заперечення позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення.

29.03.2024 від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності його представника.

У судове засідання 09.04.2024 представники сторін не з`явились. Позивач про причини неявки суд не повідомив, та його неявка не перешкоджає розгляду даної заяви відповідно до ст. 244 ГПК України.

Розглянувши заяву, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець Кушніренко Тарас Анатолійович у своїй заяві просить суд прийняти додаткове рішення в частині розподілу судових витрат та стягнути з позивача 36 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

За статтею 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 відмовлено повністю в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс" до Фізичної особи-підприємця Кушніренко Тараса Анатолійовича про визнання недійсним договору, додаткової угоди до нього, визнання недійсним актів приймання-здачі виконаних робіт, стягнення 175.244,00 грн.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідачем до стягнення з позивача заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 36 000,00 грн на підставі: договору про надання правової (правничої) допомоги від 29.04.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Звонарьовим Валентином Вадимовичем, додаткових договорів до цього договору, виданих адвокатом довідок про отримання коштів від відповідача та опису виконаних адвокатом робіт.

У той же час ч.ч. 1 - 2 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 6 статті 129 ГПК України встановлено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Суд встановив, що у відзиві на позовну заяву, наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, що в 12 разів перевищує вказану в означеному розрахунку суму.

При цьому суд дійшов висновку про відсутність будь-яких підстав вважати, що відповідач не міг передбачити витрати у розмірі 36 000,00 грн на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, який викладено у відзиві.

Відтак стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Відтак відповідно до ст. 129 ГПК України понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Кушніренко Тараса Анатолійовича задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плато Плюс" (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, 62А; ідентифікаційний код 35725096) на користь Фізичної особи-підприємця Кушніренко Тараса Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко