ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"08" квітня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1085/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянув матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
до Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо" (61129, м Харків, пр. Тракторобудівників, 109; адреса для листування: 61105, м. Харків, вул. Ньютона, 5; )
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо", в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо" 3 190 093,69 грн., з яких сума основної заборгованості за договорами оренди майна №28-12/19 від 28.12.2019, №30/12 від 30.12.2020 та №31/01/22-4 від 31.01.2022 складає 2 025 142,88 грн., сума 3% річних за договором оренди майна №28-12/19 від 28.12.2019 складає 43 609,51 грн., сума інфляційних втрат за договором оренди майна №28-12/19 від 28.12.2019 складає 153 891,24 грн., сума 3% річних за договором оренди майна №30/12 від 30.12.2020 складає 139505,11 грн., сума інфляційних втрат за договором оренди майна №30/12 від 30.12.2020 складає 666 994,60 грн., сума пені за договором оренди майна №30/12 від 30.12.2020 складає 160 950,35 грн., а також судові витрати покласти на відповідача.

Вирішуючи питання щодо віднесення спору у цій справі до юрисдикції господарського чи цивільного суду, суд виходить з наступного.

Звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 самостійно визначив свій статус як фізичної особи, а статус відповідача - як юридична особа.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач набув статусу нового кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги від 22.12.2023 і отримав право грошової вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договорами оренди майна №28-12/19 від 28.12.2019, №30/12 від 30.12.2020 та №31/01/22-4 від 31.01.2022, укладеними між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "АМК СЕРВІС".

Згідно з п.1.1. договору про відступлення права вимоги від 22.12.2023, ТОВ «АМК СЕРВІС» відступає, а ОСОБА_1 повністю приймає на себе право вимоги, що належить ТОВ «АМК СЕРВІС» в розмірі 2 025 142,88 грн., та яке виникло у ТОВ «АМК СЕРВІС» в результаті виконання останнім зобов`язань перед Комунальним підприємством «Салтівське трамвайне депо» за договорами оренди майна №28-12/19 від 28.12.2019, №30/12 від 30.12.2020 та №31/01/22-4 від 31.01.2022, а також право вимоги виконання Комунальним підприємством «Салтівське трамвайне депо» зобов`язань щодо сплати будь-яких грошових сум, які виникли та виникнуть у майбутньому через прострочення Комунальним підприємством «Салтівське трамвайне депо» виконання зобов`язань за вищевказаними договорами оренди майна.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У справі "Сокуренко і Стригун проти України" ЄСПЛ указав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі "Занд проти Австрії" ("Zand v. Austria", заява № 7360/76) Європейська комісія з прав людини висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" ("Sokurenko and Strygun v. Ukraine", заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24).

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до вимог статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до положень частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Аналогічна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18.

Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання та від визначення цих правовідносин як господарських. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №916/1261/18.

У частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Велика Палата Верховного Суду послідовно зазначала, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (зокрема, постанови від 12.10.2022 у справі №183/4196/21, від 08.06.2022 у справі №362/643/21, від 23.11.2021 у справі №641/5523/19 та інші).

Як свідчать матеріали позовної заяви, у даному випадку наявний спір про право, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо" та Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК СЕРВІС», правонаступником якого є позивач на підставі договору про відступлення права вимоги від 22.12.2023.

Вищезазначене свідчить про наявність ознак господарського характеру спірних відносин, а тому спір підлягає вирішенню судом господарської юрисдикції.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд встановив, що вона відповідає процесуальним вимогам статей 162, 164, 172 ГПК України, а відтак суд на підставі статті 176 ГПК України приймає позов до розгляду і відкриває провадження у справі.

Частиною 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наявність спору між сторонами в даному випадку виключає можливість розгляду даної справи в порядку наказного провадження, тому суд, відповідно, має визначити в порядку спрощеного чи загального позовного провадження підлягає розгляду ця справа.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно приписів частини 1 статті 247 ГПК України у спрощеному провадженні господарський суд розглядає малозначні справи.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 247 ГПК України у спрощеному порядку може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

При цьому відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 12 ГПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються нормами ГПК України.

Згідно до приписів частини 3 статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд встановив, що даний позов відповідає вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. Беручи до уваги категорію та складність даної справи, у відповідності до пункту 4 частини 3 статті 247 ГПК України, також беручи до уваги, що обставини справи мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, наразі також свідчать про відсутність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку, суд приходить до висновку про те, що справа №922/1085/24 підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Керуючись статтями 12, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву (вх.№1085/24 від 03.04.2024) ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо" про стягнення заборгованості до розгляду та відкрити провадження у справі №922/1085/24.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Розпочати підготовче провадження і призначити підготовче засідання на

08 травня 2024 року об 11:00.

4. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й під`їзд, 1-й поверх, зал № 111.

5. Відповідачу, згідно статті 165 ГПК України, встановити строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

6. Позивачу, згідно статті 166 ГПК України, встановити строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

7. Встановити відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст. 167 ГПК України.

8. Звернути увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження.

9. Запропонувати учасникам справи забезпечити участь у судовому засіданні компетентного представника з документами, що посвідчують його особу та повноваження.

10. Явку представників учасників справи визнати необов`язковою.

11. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 08.04.2024.

Суддя Т.О. Пономаренко

Примітка: У зв`язку з початком тестової експлуатації підсистеми «Електронний суд» з 01.01.2019, відповідно до Розділу XI «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» приймання та реєстрація надісланих учасниками судових процесів електронних процесуальних документів повинна здійснюватися з Електронних кабінетів, які вони мають створити в «Електронному суді» за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua. Після запровадження роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи приймання через офіційну поштову скриньку суду процесуальних документів та документів, що стосуються розгляду справ здійснюватися не буде.