ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024м. ХарківСправа № 922/760/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) вул. Шолуденка, 1,м. Київ,04116
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" (61172, Харківська обл., м. Харків, вул. Роганська, буд. 155)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОЕНЕРГОЦЕНТР РОГАНСЬКОГО ПРОМВУЗЛА", в якому просить:

-Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕПЛОЕНЕРГОЦЕНТР РОГАНСЬКОГО ПРОМВУЗЛА" (Україна, 61172, Харківська обл., місто Харків, вулиця Роганська, будинок 155; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) суму основного боргу у розмірі 31 450 282,42 грн.

-Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕПЛОЕНЕРГОЦЕНТР РОГАНСЬКОГО ПРОМВУЗЛА" (Україна, 61172, Харківська обл., місто Харків, вулиця Роганська, будинок 155; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) судові витрати, а саме 377 403,39 грн сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором постачання природного газу № 7306-НГТ-32 від 01.06.2021 щодо оплати спожитого природного газу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/760/24. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 01 квітня 2024 року о 11:30 год.

21.03.2024 через систему Електронний суд представником позивача подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або щодо розгляду справи без участі представника позивача за вх. № 7758, в якій заявник просить: провести судове засідання по справі № 922/760/24, що призначене на 01 квітня 2024 року о 11:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; у випадку неможливості провести судове засідання в режимі відеоконференції та керуючись ст. ст. 42, 202, 226 Господарського процесуального кодексу України Позивач просить суд розглядати справу № 922/760/24 без участі представника Позивача за наявними в справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.03.2024 заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 7758 від 21.03.2024) задоволено.

28.03.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позов за вх. № 8350, в якому відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, представником відповідача подано клопотання про розгляд справи без його участі за вх. №8364.

Відзив та клопотання долучені судом до матеріалів справи.

29.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло повідомлення про заміну представника за вх. № 8455.

В призначене судове засідання 01.04.2024 учасники справи своїх представників не направили.

Суд зазначає, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою та бути присутніми в судовому засіданні є саме правом позивача та відповідача.

Разом з цим, дослідивши відзив відповідача, суд розцінює його як заяву про визнання позову.

Суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 ГПК України.

Так, згідно ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Матеріали справи не містять доказів того, що визнання відповідачем позову у цій справі суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про ухвалення у справі №922/760/24 судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОЕНЕРГОЦЕНТР РОГАНСЬКОГО ПРОМВУЗЛА" (далі Відповідач, Споживач) було укладено Договір постачання природного газу № 7306-НГТ-32 (далі Договір).

На виконання умов Договору та Додаткових угод до Договору, протягом червня 2021 травня 2022 Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 222 912 677,04 грн згідно актів приймання передачі природного газу, зокрема:

Поставка червня 2021 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 червня 2021 р., обсяг переданого газу: 149,18300 тис.куб.м, вартістю: 1 131 387,04 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 червня 2021 р., обсяг переданого газу: 845,57207 тис.куб.м, вартістю: 9 403 927,63 грн (обсяг ІІ).

Всього поставлено природного газу у червні 2021 р. 10 535 314,67 грн.

Поставка липня 2021 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 липня 2021 р., обсяг переданого газу: 124,00600 тис.куб.м, вартістю: 940 447,51 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 липня 2021 р., обсяг переданого газу: 778,71407 тис.куб.м, вартістю: 9 153 786,38 грн (обсяг ІІ).

Всього поставлено природного газу у липні 2021 р. 10 094 233,89 грн.

Поставка серпня 2021 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 серпня 2021 р., обсяг переданого газу: 147,54000 тис.куб.м, вартістю: 1 118 926,71 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 серпня 2021 р., обсяг переданого газу: 727,26447 тис.куб.м, вартістю: 10 967 103,98 грн (обсяг ІІ).

Всього поставлено природного газу у серпні 2021 р. 12 086 030,69 грн.

Поставка вересня 2021 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 вересня 2021 р., обсяг переданого газу: 189,02100 тис.куб.м, вартістю: 1 433 513,94 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 вересня 2021 р., обсяг переданого газу: 739,19347 тис.куб.м, вартістю: 12 761 524,18 грн (обсяг ІІ).

Всього поставлено природного газу у вересні 2021 р. 14 195 038,12 грн.

Поставка жовтня 2021 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2021 р., обсяг переданого газу: 504,44500 тис.куб.м, вартістю: 3 825 653,98 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2021 р., обсяг переданого газу: 907,48667 тис.куб.м, вартістю: 22 626 992,40 грн (обсяг ІІ);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2021 р., обсяг переданого газу: 13,01700 тис.куб.м, вартістю: 215 483,35 грн (обсяг ІІІ).

Всього поставлено природного газу у жовтні 2021 р. 26 668 129,73 грн.

Поставка листопада 2021 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2021 р., обсяг переданого газу: 1 397,45400 тис.куб.м, вартістю: 10 598 133,51 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2021 р., обсяг переданого газу: 160,01497 тис.куб.м, вартістю: 5 828 531,71 грн (обсяг ІІ);

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2021 р., обсяг переданого газу: 56,86900 тис.куб.м, вартістю: 941 409,16 грн (обсяг ІІІ).

Всього поставлено природного газу у листопаді 2021 р. 17 368 074,38 грн.

Поставка грудня 2021 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2021 р., обсяг переданого газу: 1 825,05600 тис.куб.м, вартістю: 13 841 018,84 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2021 р., обсяг переданого газу: 764,71871 тис.куб.м, вартістю: 22 257 889,92 грн (обсяг ІІ);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2021 р., обсяг переданого газу: 85,06100 тис.куб.м, вартістю: 1 408 099,38 грн (обсяг ІІІ).

Всього поставлено природного газу у грудні 2021 р. 37 507 008,14 грн.

Поставка січня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2022 р., обсяг переданого газу: 1 627,00400 тис.куб.м, вартістю: 12 339 014,81 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2022 р., обсяг переданого газу: 1 027,51337 тис.куб.м, вартістю: 39 249 756,34 грн (обсяг ІІ);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2022 р., обсяг переданого газу: 85,87000 тис.куб.м, вартістю: 1 421 491,58 грн (обсяг ІІІ).

Всього поставлено природного газу у грудні 2021 р. 53 010 262,73 грн.

Поставка лютого 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2022 р., обсяг переданого газу: 1 444,34600 тис.куб.м, вартістю: 10 953 757,14 грн (обсяг І);

- Акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2022 р., обсяг переданого газу: 480,13647 тис.куб.м, вартістю: 18 480 162,35 грн (обсяг ІІ);

- Акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2022 р., обсяг переданого газу: 108,27900 тис.куб.м, вартістю: 1 792 450,04 грн (обсяг ІІІ).

Всього поставлено природного газу у лютому 2022 р. 31 226 369,53 грн.

Поставка березня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2022 р. та коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022, обсяг переданого газу: 1 119,19557 тис.куб.м, вартістю: 8 471 177,83 грн.

Всього поставлено природного газу у березні 2022 р. 8 471 177,83 грн.

Поставка квітня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2022 р., обсяг переданого газу: 231,33747 тис.куб.м, вартістю: 1 750 990,54 грн.

Всього поставлено природного газу у квітні 2022 р. 1 750 990,54 грн. Поставка травня 2022 р.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 травня 2022 р., обсяг переданого газу: 0,00617 тис.куб.м, вартістю: 46,79 грн.

Всього поставлено природного газу у травні 2022 р. 46,79 грн.

Відповідно до п. 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого Позивачем Відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання - передачі природного газу.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами та остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 22-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Як вказує позивач, оплату за переданий газ Відповідач в повному обсязі не здійснив та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.

Так, відповідачем було сплачено 191 462 394,62 грн, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у розмірі 31 450 282,42 грн.

Оскільки заборгованість відповідачем сплачена не була, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 31 450 282,42 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених дим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору та Додаткових угод до Договору, протягом червня 2021 року травня 2022 року Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 222 912 677,04 грн, що підтверджується Актами приймання передачі природного газу.

Проте, в порушення умов Договору, відповідач у встановлений строк не здійснив в повному обсязі оплату за переданий природний газ, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість у розмірі 31 450 282,42 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідачем не спростована, напроти, у відзиві на позов заявлені позивачем позовні вимоги були визнані відповідачем в повному обсязі.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи, наведені норми законодавства та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором постачання природного газу № 7306-НГТ-32 від 01.06.2021 у розмірі 31 450 282,42 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.ст.129-130 ГПК України та ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з положеннями ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене та подання відповідачем заяви про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд вбачає наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду, та покладення судових витрат по сплаті судового збору в іншій частині на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОЕНЕРГОЦЕНТР РОГАНСЬКОГО ПРОМВУЗЛА" (Україна, 61172, Харківська обл., місто Харків, вулиця Роганська, будинок 155; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) суму основного боргу у розмірі 31 450 282,42 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 188 701, 70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Після набрання рішенням законної сили, ухвалою суду Товариству з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг повернути з Державного Бюджету України 50% судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 188 701, 69 грн.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОЕНЕРГОЦЕНТР РОГАНСЬКОГО ПРОМВУЗЛА" (Україна, 61172, Харківська обл., місто Харків, вулиця Роганська, будинок 155; ).

Повне рішення складено "11" квітня 2024 р.

Суддя В.В. Усата

справа № 922/760/24