ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"08" квітня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/506/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Інжиніринг» (вул. Краснозаводська, 68, корпус 2, м. Дніпро, 49000)

до відповідача: Приватного підприємства «Юридичний департамент «Дікон Юг» (вул. Пантелеймонівська, 101, кв. 30, м. Одеса, 65007)

про стягнення 1528303,67 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Костишена В.Л.;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Студія Інжиніринг звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Юридичний департамент Дікон Юг, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 1528303,67 грн, з яких: 658940,48 грн основний борг; 9950,16 грн інфляційні втрати; 845519,55 грн пеня; 13893,48 грн 3% річних. Крім цього, у прохальній частині позову позивач просить суд зазначити у рішенні суду про нарахування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 658940,48 грн, починаючи з 06.02.2024 та до моменту виконання рішення суду за наведеною позивачем формулою, а також роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, у випадку часткової сплати відповідачем суми основного боргу, нарахування 3% річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки від 20.09.2022 № 1-20/09/22 в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем та отриманого відповідачем товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Студія Інжиніринг було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/506/24; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 21 березня 2024 року о 14:30.

21.03.2024 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 08.04.2024 о 15:00.

03.04.2024 до суду надійшла спільна заява сторін, в якій останні просять суд затвердити укладену між ними мирову угоду від 27.03.2024 у цій справі.

Крім цього, 08.04.2024 позивачем було подано суду заяву про відмову від частини позовних вимог до відповідача, а саме щодо стягнення з відповідача 9 950,16 грн інфляційних втрат, 845519,55 грн пені, 13893,48 грн 3% річних. Також позивач просить витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

У судовому засіданні 08.04.2024 представник позивача вищевказані заяви повністю підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у засідання суду не з`явився, при цьому про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши вищевказані заяви сторін, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд зазначає, що принцип диспозитивності визначає межі здійснення господарським судом та учасниками справи їхніх процесуальних прав та обов`язків, надає учасникам справи можливість вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору та визначає обов`язок суду здійснювати провадження у справі виключно за зверненням особи, поданим до суду у відповідній процесуальній формі. Реалізація принципу диспозитивності у процесі здійснення правосуддя спрямована на досягнення справедливого балансу між суб`єктами судового процесу і визначає межі процесуальних дій суду у розгляді справи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Приймаючи до уваги відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення з відповідача 9950,16 грн інфляційних втрат, 845519,55 грн пені та 13893,48 грн 3% річних, обізнаність позивача про наслідки відмови від позову та у зв`язку з відсутністю у суду підстав вважати, що в діях сторін є недобросовісність виконання своїх процесуальних обов`язків, з врахуванням вищевказаних норм чинного законодавства та завдання господарського судочинства, суд вважає можливим прийняти вищевказану відмову позивача та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрити провадження у справі № 916/506/24 в цій частині позовних вимог.

Водночас, статтею 46 ГПК України передбачено, зокрема, що сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Відповідно до ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з ст. 193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази, що зміст укладеної між сторонами по справі № 916/506/24 мирової угоди не відповідає вимогам чинного законодавства та її затвердження судом може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що мирова угода, укладена між сторонами з метою врегулювання спірних відносин, які виникли та передані на розгляд господарського суду у справі № 916/506/24, підписана повноважними особами та відповідає вимогам чинного законодавства України, суд, переконавшись, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про необізнаність сторін щодо наслідків укладення мирової угоди, вважає, що зазначена мирова угода підлягає затвердженню в порядку, передбаченому ст. 192 ГПК України.

Враховуючи затвердження господарським судом укладеної між сторонами по справі мирової угоди, провадження у справі № 916/506/24 слід закрити відповідно до ст. 231 ГПК України.

Водночас, частиною 4 статті 231 ГПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Приймаючи до уваги заявлене позивачем клопотання про покладення на нього витрат по сплаті судового збору, а також те, що інших витрат сторонами не заявлено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу між сторонами судових витрат та вирішення питання щодо повернення судового збору з бюджету.

Керуючись п. 4,7 ч. 1 ст. 231, ст. 234-235, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову позивача від позову у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 9950,16 грн інфляційних втрат, 845519,55 грн пені та 13893,48 грн 3% річних.

2. Спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди задовольнити.

3. Затвердити мирову угоду у справі, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Студія Інжиніринг» (вул. Краснозаводська, 68, корпус 2, м. Дніпро, 49000, ) та Приватним підприємством «Юридичний департамент «Дікон Юг» (вул. Пантелеймонівська, 101, кв. 30, м. Одеса, 65007, ), наступного змісту:

МИРОВА УГОДА

у справі № 916/506/24

місто Київ « 27» березня 2024 року

Ми, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОВ «Студія Інжиніринг», Позивач (), в особі керівника Бойко Євгенія Миколайовича

та Приватне підприємство «Юридичний департамент «Дікон Юг», Відповідач (), в особі керівника Прокопенко Наталії Володимирівни,

які є учасниками судової справи № 916/506/24, що знаходиться у провадженні Господарського суду Одеської області, враховуючи доцільність мирного врегулювання даного спору, прийшли до взаємної згоди та уклали цю Мирову угоду у справі №916/506/24 про таке:

1. Сторони домовились, що Відповідач з метою мирного врегулювання спору зобов`язується сплатити на користь Позивача заборгованість у розмірі 658940,48 грн (шістсот п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок, 48 гривень), протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня затвердження мирової угоди судом.

2. Вказана сума сплачується Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача, вказаний у п. 10 Мирової угоди.

3. Ця угода набирає чинності з моменту затвердження Господарським судом Одеської області.

4. Зобов`язання Сторін по Мировій угоді повинні виконуватись належним чином та в установлений нею строк. Одностороння відмова від виконання умов Мирової угоди, а також одностороння зміна її положень не допускається. Сторони заявляють, у випадку належного виконання даної Мирової угоди не матимуть жодних майнових чи немайнових претензій один до одного в рамках судового спору № 916/506/24.

5. В разі невиконання Відповідачем зобов`язання, зазначеного у п. 1 Мирової угоди у визначений строк, Відповідач буде зобов`язаний сплатити Позивачу усю заборгованість, зазначену у позовній заяві - 1528303,67 грн (один мільйон п`ятсот двадцять вісім тисяч триста три грн. 67 коп.), а також судовий збір у сумі 18339,65 грн (вісімнадцять тисяч триста тридцять дев`ять грн. 65 коп.).

6. В усьому, що не передбачено умовами Мирової угоди, Сторони керуються чинним законодавством України.

7. Сторони, підписуючи Мирову угоду, заявляють про те, що у процесі її укладення діяли в межах наданих повноважень без порушення прав та інтересів третіх осіб. Наслідки укладання мирової угоди сторонам відомі та зрозумілі.

8. Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГПК України та ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» ухвала господарського суду, якою затверджено Мирову угоду, є виконавчим документом і у випадку невиконання Відповідачем умов Мирової угоди, затвердженої господарським судом, Позивач може звернутися до органів державної виконавчої служби/приватного виконавця на підставі Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю Мирову угоду. Предметом виконання ухвали господарського суду про затвердження даної Мирової угоди буде стягнення з Відповідача грошових коштів в розмірі, зазначених в п. 5 даної Мирової угоди.

9. Ця угода складена в 3 (трьох) оригінальних автентичних примірниках, по одному для кожної зі сторін та суду.

10. РЕКВІЗИТИ СТОРІН

ПОЗИВАЧ: ВІДПОВІДАЧ:

ТОВ «Студія Інжиніринг» Приватне підприємство

49000, м. Дніпро, вул. «Юридичний департамент

Академіка Белелюбського, буд. 68, «Дікон Юг»,

корп. 2, Код

Код 65007, місто Одеса, IBAN вул. Пантелеймонівська,

UA1707744 буд. 101, кв. 30

у банку ПАТ КРЕДОБАНК, м. Львів

електронний підпис /Є.М. Бойко/ електронний підпис /Н.В. Прокопенко

Стягувачем за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Студія Інжиніринг» (вул. Краснозаводська, 68, корпус 2, м. Дніпро, 49000, )

Боржником за ухвалою є: Приватне підприємство «Юридичний департамент «Дікон Юг» (вул. Пантелеймонівська, 101, кв. 30, м. Одеса, 65007, )

3. Провадження у справі закрити.

Повну ухвалу складено 15.04.2024.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку та строки, визначені Законом України Про виконавче провадження.

Ухвала набрала законної сили 08.04.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля